ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року	Львів	Справа №380/12160/25 пров. №А/857/54795/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді Шавеля Р.М.,
суддів Бруновської Н.В. та Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2025р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням термінів виплати пенсії (суддя суду І інстанції: Потабенко В.А., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 18.11.2025р., м.Львів; дата складання повного рішення суду І інстанції: 18.11.2025р.),-

В С Т А Н О В И В:

29.05.2025р. (згідно із відомостями реєстраційної позначки суду першої інстанції) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
визнати бездіяльність відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. щодо несплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 32398 грн. 57 коп., по день фактичної сплати донарахованої частини пенсії протиправною;
зобов`язати відповідача сплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 32398 грн. 57 коп. по день фактичної сплати донарахованої частини пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою Кабінету Міністрів /КМ/ України № 159 від 21.02.2001р., на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2022р., яке набрало законної сили 19.04.2023р., у справі № 380/16586/22 (а.с.1-5).

Розгляд справи проведено судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні) за наявними матеріалами справи (а.с.13 і на звороті).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2025р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. (по день фактичної сплати донарахованої частини пенсії); зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській обл. нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. (по день фактичної сплати донарахованої частини пенсії), відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою КМ України № 159 від 21.02.2001р.; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.25-27).

Частково не погодившись із рішенням суду, його оскаржив відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до помилкового вирішення спору, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволених позовних вимог та в скасованій частині прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити повністю (а.с.29-37).
Вимоги за апеляційною скаргою обґрунтовує тим, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2022р. у справі № 380/16586/22 виконано відповідачем в межах компетенції та відповідно до покладених судом зобов`язань.
На виконання цього судового рішення пенсійний орган нарахував компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 70306 грн. 38 коп. по день фактичної виплати донараховної частини пенсії на суму 32398 грн. 57 коп.
Оскільки позивачу виплата пенсії здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно сума нарахованої на виконання судового рішення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії також забезпечується за рахунок бюджетних коштів.
Окрім цього, звертаючись до суду із розглядуваним позовом, позивач має на меті забезпечення виконання судового рішення в справі № 380/16586/22. Звідси, позивач обрав спосіб захисту шляхом подання нового позову про визнання протиправними дій, вчинених на виконання рішення суду. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 скерував до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального і процесуального законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення, що відповідає усталеній судовій практиці (а.с.48-53).

Апеляційний розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України, з 01.05.2008р. перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Львівській обл. та отримує пенсію за вислугу років у розмірі 82 % від суми грошового забезпечення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2022р. у справі № 380/16586/22 визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 70306 грн. 38 коп. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії; зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській обл. нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 70306 грн. 38 коп. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою КМ України № 159 від 21.02.2001р.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2023р. у справі № 380/16586/22 апеляційну скаргу ГУ ПФ України у Львівській обл. залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
На виконання судового рішення пенсійний орган нарахував компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати нарахованої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. у сумі 70306 грн. 38 коп. по день фактичної виплати донараховної частини пенсії, на суму 32398 грн. 57 коп. (визначення індексу за січень 2016 року шляхом множення місячних індексів за період з 01.01.2016р. по 30.06.2021р.) (а.с.9).
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14.07.2025р. прийнято звіт ГУ ПФ України у Львівській обл. про виконання рішення суду в справі № 380/16586/22.

На звернення позивача відповідач надав відповіді, згідно яких рішення суду в справі № 380/16586/22 виконано; доплата з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. становить 32398 грн. 57 коп., виплата якої здійснюється за окремою бюджетної програмою (а.с.7-10).
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів пенсії, позивач звернувся із розглядуваним позовом до суду.

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з протиправною бездіяльністю пенсійного органу, що встановлено рішенням суду в справі № 380/16586/22, тобто, з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.
Враховуючи ту обставину, що фактична виплата позивачу сум пенсії на виконання рішення суду не здійснена, тому позивач має право на отримання компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за весь час затримки її виплати відповідно до приписів Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою КМ України № 159 від 21.02.2001р.
Водночас, позовна вимога про зобов`язання відповідача сплатити позивачу компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати нарахованої пенсії саме у сумі 32398 грн. 57 коп. задоволенню не підлягає, оскільки така ще не нарахована; її нарахування є дискреційними функціями відповідача, в які суд за загальним правилом не може втручатись.
Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. (по день фактичної сплати донарахованої частини пенсії).

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із роз`ясненнями, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині незадоволених (відмовлених) позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Стосовно решти позовних вимог колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильних та обґрунтованих висновків про наявність підстав для часткового задоволення позову із визначеним способом захисту позивача, з огляду на наступне.

Предметом спору в цій справі є виплата позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми пенсії, нарахованої та виплаченої позивачу на виконання рішення суду в справі № 380/16586/22.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України № 2050-ІІІ від 19.10.2000р. «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» /надалі - Закон № 2050-ІІІ/ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затв. постановою КМ України № 159 від 21.02.2001р. /Порядок № 159/.
Згідно зі ст.ст.1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.
Відповідно до ст.3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Згідно зі ст.4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Отже, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
Умовою для виплати громадянину компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Згідно з п.3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що основною умовою для виплати громадянину, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу не відповідає ознакам платежу, що має разовий характер, оскільки зумовлена порушенням строків сплати відповідачем пенсії, що носило триваючий характер. У зв`язку з цим виплата компенсації проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у ст.3 Закону № 2050-ІІІ формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст.ст.1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Аналогічна правова позиція наведена у постановах Верховного Суду України від 11.07.2017р. в справі № 21-2003а16, Верховного Суду від 22.06.2018р. у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020р. у справі № 803/203/17, від 14.04.2021р. у справі № 465/322/17.

Встановлено, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2022р. у справі № 380/16586/22 пенсійний орган нарахував компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати нарахованої пенсії у сумі 70306 грн. 38 коп. за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. по день фактичної виплати донараховної частини пенсії, на суму 32398 грн. 57 коп.
Разом з тим, виплату вказаних коштів відповідач не провів.

Оскільки невиплата сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірним нарахуванням пенсії пенсійним органом, що встановлено рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.12.2022р. у справі № 380/16586/22, тобто, з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, тому позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії в зв`язку з порушенням строків її виплати.

Таким чином, відмова ГУ ПФ України у Львівській обл. у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є протиправною.
При цьому апеляційний суд враховує, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії є складовою соціального захисту, спрямованого на захист громадян від інфляційних втрат у разі затримки виплат, а не видом цивільно-правової відповідальності.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що оскільки позивачу на виконання рішення фактична виплата позивачу сум пенсії не відбулася, що не заперечується відповідачем, тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача провести нарахування та виплатити ОСОБА_1 згідно із Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. (по день фактичної сплати донарахованої частини пенсії).

В частині доводів апелянта про обрання позивачем неправильного способу захисту своїх прав та інтересів (фактична наявність судового рішення на виконання іншого судового рішення) колегія суддів звертає увагу на таке.
Із змісту заявленого позову та фактичних обставин справи слідує, що позивач неодноразово звертався до суду із позовами, які були спрямовані на приведення його пенсії до вимог закону (а.с.1).
У свою чергу, виплата пенсії ОСОБА_1 на виконання вказаних рішень судів здійснюється із значною затримкою, а в деяких випадках нараховані кошти залишаються невиплаченими через відсутність бюджетних асигнувань.
В справі № 380/16586/22 позивач ОСОБА_1 просив нарахувати компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії (з 01.01.2019р. по 30.06.2021р.) до забезпечення повної виплати розрахованої суми 70306 грн. 38 коп.
Натомість, в розглядуваній справі позивач ОСОБА_1 просив нарахувати компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії до забезпечення повної виплати розрахованої суми 32398 грн. 57 коп.
При цьому, суд першої інстанції фактично суму 32398 грн. 57 коп. не прийняв до уваги, оскільки визначення суми нарахованої та невиплаченої пенсії за спірний період належить до компетенції пенсійного органу. 
Водночас, у разі виникнення спірних питань під час нарахування компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії в цій справі, останні можуть бути усунуті шляхом прийняття судом додаткового рішення або роз`яснення судового рішення.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими вимоги позивача частково задоволено у визначений спосіб.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відповідно до ст.139 КАС України, понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ПФ України у Львівській обл.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.11.2025р. в адміністративній справі № 380/12160/25 залишити без задоволення, а вказане рішення суду – без змін.
Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її ухвалення, та може бути оскаржена у касаційному порядку у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	О. І. Довга  	
Дата складання повного судового рішення: 31.03.2026р.