РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року 	справа № 580/13855/25 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Паламаря П.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) в якому просить: 
-визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 11.09.2025 №213050031089 щодо відмови у перерахунку призначеної пенсії за віком з урахуванням розміру заробітної плати, яку я отримувала в періоде 01.01.1984 по 31.12.1988, згідно довідки про заробітну плату, виданої комунальною установою “Теофіпольський трудовий архів” Теофіпольської селищної ради від 01.09.2025 №393/09;
-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком з урахуванням розміру заробітної плати, за період з 01.01.1984 по 31.12.1988, згідно довідки про заробітну плату, виданої комунальною установою “Теофіпольський трудовий архів” Теофіпольської селищної ради від 01.09.2025 №393/09.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що їй було призначено пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак при призначенні пенсії не було взято інформацію про заробітну плату для обчислення пенсії згідно архівної довідки від 01.09.2025 №397/09. Для проведення перерахунку розміру пенсії позивач звернулася до відповідача із заявою про проведення такого перерахунку, проте Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області протиправно рішенням від 11.09.2025 відмовлено у проведенні перерахунку пенсії із врахуванням вищевказаної довідки, оскільки відомості довідки не підтверджені первинними документами, а тому підстави для її врахування відсутні. Вважаючи неправомірною відмову відповідача у перерахунку пенсії, позивач звернулась до суду із даним позовом.
Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 30 червня 2000 року для обчислення пенсії враховується за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або за результатами документальної перевірки таких документів. Оскільки копії первинних документів, які підтверджують довідку про заробітну плату від 01.09.2025 № 397/09, ОСОБА_1 не надала, зазначена довідка підлягає перевірці щодо обґрунтованості її видачі. Вказано, що підстави для перерахунку пенсії за віком відповідно до Закону № 1058 з урахуванням архівної довідки про заробітну плату від 01.09.2025 № 397/09, виданої Комунальною установою «Теофіпольський трудовий архів» Теофіпольської селищної ради, ОСОБА_1 відсутні.
Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.
Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
01.09.2025 Комунальною установою «Теофіпольський трудовий архів» Теофіпольської селищної ради видано архівну довідку №397/09 щодо відомостей про заробітну плату ОСОБА_1 за період 1984-1988 отриманої у колгоспі ім. Фрунзе.
05.09.2025 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління з заявою про проведення перерахунку пенсії з урахуванням розміру заробітної плати за період з 01.01.1984 по 31.12.1988, згідно довідки про заробітну плату, виданої комунальною установою “Теофіпольський трудовий архів” Теофіпольської селищної ради від 01.09.2025 №393/09.
11.09.2025 розглянувши за принципом екстериторіальності питання щодо здійснення перерахунку пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області рішенням №213050031089 відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії згідно довідки про заробітну плату, виданої комунальною установою “Теофіпольський трудовий архів” Теофіпольської селищної ради від 01.09.2025 №393/09.
Рішення вмотивовано тим, що до поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії додано довідку про заробітну плату комунальної установи “Теофіпольський трудовий архів” Теофіпольської селищної ради від 01.09.2025 №393/09 за період роботи 01.01.1984 по 31.12.1988, яка не підтверджена первинними документами. За таких обставин прийнято рішення про відмову у перерахунку пенсії до підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами.
Не погодившись із відмовою у перерахунку пенсії, позивач звернулась до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд зазначає таке.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону № 1058 відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком.
Формула для обчислення розміру пенсії за віком визначена статтею 27 Закону № 1058.
Відповідно до частини першої цієї статті розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.
Отже, на розмір пенсії за віком впливають два показники:
1) заробітна плата (дохід) застрахованої особи, яка визначається відповідно до статті 40 Закону № 1058; та
2) коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, який визначається відповідно до статті 25 Закону № 1058.
Статтею 40 Закону № 1058 визначено порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.
Згідно із абз. 1, 2 ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.
Абзацами четвертим та п`ятим ч. 1 ст. 40 Закону № 1058 передбачено, що для визначення розміру пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії врегульований нормами ст. 44 Закону № 1058.
Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання в електронній або паперовій формі заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058 врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 № 1566/11846) (далі Порядок № 22-1).
Відповідно до пп 3 п. 2.1 розділу ІІ Порядку № 22-1 визначено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно з п. 2.10 розділу ІІ Порядку № 22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.
Зміст наведених вище норм права свідчить про те, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати для обчислення пенсії відповідно до даних, що містяться у відповідних первинних документах за відповідний період. При цьому єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 01 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах викладена у постановах Верховного Суду України від 17 березня 2015 року у справі № 21-11а15, від 15 грудня 2015 року у справі № 2-а/576/29/14 та Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 358/1179/17, від 17 квітня 2018 року у справі № 376/2559/17, від 25 вересня 2018 року у справі № 539/1386/17, від 10 липня 2019 року у справі № 539/2726/16-а та від 05 березня 2020 року у справі № 539/3234/16-а.
При цьому, довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року повинна відповідати додатку 5 Порядку із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Із матеріалів справи судом встановлено, що Комунальною установою «Теофіпольський трудовий архів» Теофіпольської селищної ради видано архівну довідку №397/09 від 01.09.2025 про заробітну плату ОСОБА_1 за період 1984-1988 отриманої у колгоспі ім. Фрунзе, яка за своїм змістом відповідає додатку 5 Порядку №22-1, зокрема наявні відомості про підстави її видачі та їх місцезнаходження.
Тобто, довідка міститить всі дані, зокрема адресу, за якою можна провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. 
Отже, мотивуючи рішення про відмову у перерахунку пенсії, відповідач вказав, що до поданої позивачем заяви про перерахунок пенсії додано довідку про заробітну плату комунальної установи “Теофіпольський трудовий архів” Теофіпольської селищної ради від 01.09.2025 №393/09 за період роботи 01.01.1984 по 31.12.1988, яка не підтверджена первинними документами, при цьому в силу приписів Порядку №22-1 не здійснив такої перевірки.
Суд вказує, нормами чітко встановлено, що якщо за результатами перевірки виявлено невідповідність даних або відсутність первинних документів, орган ПФУ може відмовити у врахуванні такої довідки при обчисленні пенсії.
Згідно ж рішення невідповідність даних зазначених у довідці відповідач не встановив, поклавши тягар надання таких відомостей на заявника.
Згідно з абзацом 1 п. 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.
Частиною 2 ст. 82 Закону № 1788-XII передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.
Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви такої відмови.
Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області приймаючи оскаржуване рішення про відмову у перерахунку пенсії відповідно не зазначив об`єктивних причин цієї відмови, не вказав які саме періоди роботи та отримана заробітна плата позивача не підлягають до зарахування та причини з яких їх не зараховано.
Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій ст. 2 КАС України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Разом з тим, суд зауважує, що оскаржуване рішення не містить оцінки відомостей про отриману заробітну плату, зазначених у архівній довідці.
Беручи до уваги вищенаведене, суд визнає протиправним та скасовує оскаржуване рішення.
Стосовно вимоги позивача про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії за віком з урахуванням розміру заробітної плати, за період з 01.01.1984 по 31.12.1988, згідно довідки про заробітну плату, виданої комунальною установою “Теофіпольський трудовий архів” Теофіпольської селищної ради від 01.09.2025 №393/09, суд зазначає наступне.
Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, яка прийнята Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Доцільно відзначити, що здійснення дискреційних повноважень може в деяких випадках передбачати вибір між здійсненням певних дій і нездійсненням дії.
Акт, прийнятий у ході здійснення дискреційних повноважень, підлягає контролю відносно його законності з боку суду або іншого незалежного органу.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.
Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Отже, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.
Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на необґрунтованість прийнятого оскаржуваного рішення, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде, окрім визнання протиправним та скасування вказаного рішення, і зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, як орган який розглядав заяву про перерахунок пенсії, повторно розглянути вказану заяву позивача, з урахуванням висновків суду.
Стосовно ефективності такого способу захисту варто зазначити, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд і зазначати будь-яку підставу для відмови.
Втім, наведених обставин не встановлено, а оцінка судом правомірності, фактично, оскаржуваного рішення стосувалася лише тих мотивів, які наведено у ньому.
Беручи до уваги вищенаведене, позов підлягає до задоволення частково.
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Керуючись ст. ст. 9, 72 77, 90, 134, 241 - 246, 250 КАС України, суд,
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнано протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 11.09.2025 №213050031089.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.09.2025, з урахуванням висновків суду.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити. 
Копію рішення направити сторонам.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Суддя 	Петро ПАЛАМАР