СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 квітня 2026 року Справа № 480/9397/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9397/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.10.2024 № 183450012036 "Про відмову гр. ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 04.07.1990 по 03.08.2020 до стажу державної служби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", провести нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідки про стаж роботи у податкових органах від 14.10.2024 № 79/18-28-11-01-07, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.10.2024 № 164/Л/18-28-10-02-06, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держаної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 14.10.2024 № 165/Л/18-28-10-02-06 та інших, наявних в пенсійній справі, починаючи з 14.10.2024, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 подав до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - Відповідач 1) заяву про переведення його на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач 2) від 21.10.2024 № 183450012036 йому відмовлено в такому переведенні через відсутність необхідного стажу державної служби. Не погоджуючись із спірним рішенням Відповідача - 2, позивач зазначає, що безперервно працював у податкових органах з 04.07.1990 по 03.08.2020, що підтверджується відповідними записами у його трудовій книжці. Позивач зауважує, що під час роботи посадові особи державної податкової служби, яким за наслідками атестації присвоєно спеціальні звання, займають посади в державних органах щодо практичного виконання завдань і функцій держави (зокрема у сфері податкової політики), одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, а отже, перебувають на державній службі та є державними службовцями. Отже, на переконання позивача, на час звернення із заявою про переведення на пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" він мав безперервний стаж роботи державним службовцем з 04.07.1990 по 03.08.2020 , а тому цього достатньо для переходу на пенсію за віком відповідно Закону України "Про державну службу" № 3723-ХІІ.
Враховуючи зазначене, позивач вважає спірне рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.10.2024 № 183450012036 протиправним та таким, що порушує його конституційне право на соціальний захист, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою суду від 01.11.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень.
Відповідач Головне управлінням ПФУ в м. Києві подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що оскаржуване рішення прийнято правомірно, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, оскільки у позивача відсутній необхідний стаж державної служби станом на 01.05.2016, а періоди роботи в органах державної податкової служби не підлягають зарахуванню до стажу державної служби у зв`язку з присвоєнням спеціальних звань.
Відповідач 1, Головне управління ПФУ в Сумській області відзиву на позовну заяву не подав.
Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. 
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
14 жовтня 2024 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Сумській області з заявою про переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на пенсію за віком державного службовця згідно із Законом України "Про державну службу" №889-VIII.
До вказаної заяви було додано довідку про стаж роботи у податкових органах від 14.10.2024 № 79/18-28-11-01-07, довідки, форму яких встановлено Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 р. № 622 (із змінами та доповненнями), виданої Головним управлінням ДПС у Сумській області, а саме: довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.10.2024 № 164/Л/18-28-10-02-06; довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держаної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 14.10.2024 № 165/Л/18-28-10-02-06. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.10.2024 № 183450012036 позивачу відмовлено у переведенні з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу", з огляду на те, що заявник не має необхідного стажу державної служби, передбаченого Постановою № 622, право на призначення пенсії за віком згідно Закону України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII "Про державну службу" відсутнє. Крім того зазначено, що період роботи в органах податкової служби не зараховано до стажу державної служби, оскільки в зазначений період позивачу були присвоєні персональні та спеціальні звання.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
До 01.01.2016 суспільні відносини, які охоплюють діяльність держави щодо створення правових, організаційних, економічних та соціальних умов реалізації громадянами України права на державну службу регулювались Законом України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" (далі Закон №3723).
З 01.05.2016 набрав чинності Закон України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 (далі-Закон № 889-VIII), в Прикінцевих та Перехідних положеннях якого закріплено, що Закон № 3723-ХІІ (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII втратив чинність.
Так, пунктом 10 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII визначено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Крім того, пунктом 12 розділу XI Прикінцевих та Перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст.25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 ст. 37 Закону № 3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону № 1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. ч.1 ст.28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року-страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Аналіз вищезазначених правових норм дає підстави для висновку, що за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), за останньою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723-XII.
Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в постанові від 13 лютого 2019 року за результатами апеляційного перегляду рішення Верховного Суду 04 квітня 2018 року у зразковій справі № 822/524/18 (Пз/9901/23/18).
Отже, не зважаючи на те, що з 01.06.2016 Закон України від 16.12.1993 № 3723 "Про державну службу" втратив чинність, після вказаної дати особи, що працювали на державній службі за наявності передбачених ст.37 цього Закону підстав, мають право на пенсію державного службовця.
Як встановлено із трудової книжки позивача № 31 від 02.11.1979, вкладишів до трудової книжки серії НОМЕР_1 від 14.08.1994 та від 21.08.2019, довідки ГУ ДПС у Сумській області від 14.10.2024 № 79/18-28-11-01-07, у період з 04.07.1990 року до 03.08.2020 позивач працював на різних посадах в органах держаної податкової служби.
Відповідно до пункту 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 №889-VIII. Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством. Отже, в даному випадку слід керуватись Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.94 №283.
Згідно пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті державної податкової служби. Крім цього, згідно з п.342.4 ст. 342 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.
Відповідно до ст. 344 ПК України пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.
Таким чином, посадові особи Державної податкової служби, яким присвоєні спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах повинен зараховуватись до стажу державної служби, який дає право на пенсію.
Зважаючи на це, період роботи позивача в органах Державної податкової служби зараховується йому до стажу державної служби, а тому, висновок відповідача - 2 про відсутність у ОСОБА_1 необхідного стажу є помилковим, у зв`язку з чим оскаржуване рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Враховуючи, що відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, відмовивши позивачу в призначенні пенсії за віком, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України.
Задовольняючи позовні вимоги в частині, суд враховує, що в контексті захисту прав позивача суб`єктом відновлення порушеного права позивача є саме Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві як орган, який прийняв оскаржуване в цій справі рішення про відмову в призначені позивачу пенсії за віком.
Обираючи належний та ефективний спосіб захисту для повного відновлення законних прав та інтересів позивача, суд зазначає наступне.
Суд враховує, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (стаття 2 КАС України).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Питання ефективності правового захисту аналізувалося у рішеннях національних судів. Зокрема, у рішенні від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України дійшов висновку, що рішення суду, у випадку задоволення позову, має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Враховуючи вищевикладене, з урахуванням статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України та з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 04.07.1990 по 03.08.2020 до стажу державної служби, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 на пенсію відповідно до Закону України "Про державну службу", здійснити нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідки про стаж роботи у податкових органах від 14.10.2024 № 79/18-28-11-01-07, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.10.2024 № 164/Л/18-28-10-02-06, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держаної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 14.10.2024 № 165/Л/18-28-10-02-06, з 14.10.2024 з урахуванням раніше виплачених сум. 
Водночас, Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не приймало оскаржуваного рішення, відповідно, не порушувало прав позивача, тому в задоволенні позовних вимог до цього відповідача слід відмовити. 
Також суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням інших довідок, наявних в пенсійній справі, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси. (ч. 1 ст. 5 КАС України)
Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.
З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
У зв`язку із викладеним, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права. Суд позбавлений можливості задовольняти вимоги на майбутнє. Суд зазначає, що права позивача в частині врахування при обчисленні пенсії наявних у матеріалах пенсійної справи довідок на час розгляду даної справи не порушені, оскільки переведення на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" на даний час не здійснено, відповідач узагалі заперечує право на переведення на таку пенсію, а відтак у зазначеній частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, як передчасно заявлені.
Згідно з частою 1 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн. (а.с. 4). 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.10.2024 № 183450012036 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 04.07.1990 по 03.08.2020 до стажу державної служби.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" з 14.10.2024, провести нарахування і виплату пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" з урахуванням довідки про стаж роботи у податкових органах від 14.10.2024 № 79/18-28-11-01-07, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 14.10.2024 № 164/Л/18-28-10-02-06, довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад держаної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 14.10.2024 № 165/Л/18-28-10-02-06, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер2212900032) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код 22869069) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. 
У задоволенні інших вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   Л.М. Опімах