Україна
Донецький окружний адміністративний суд 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2026 року Справа№200/1474/26 

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 шляхом її обчислення виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня 2021 року відповідно до пункту 9 Порядку №1210, без врахування довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 16.03.2005 №015/301, яка видана ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність з 01.09.2025 на підставі частини 1 статті 54 Закону №796 виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках з урахуванням довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 16.03.2005 №015/301, яка видана ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод».
На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що застосування нечинних норм законодавства щодо обмеження пенсії осіб, які постраждали від аварії на Чорнобильській АЕС максимальним розміром та невиконання Відповідачем рішення Конституційного Суду України через відсутність механізму виконання такого судового рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що порушує конституційні права позивача.
Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що з 01.09.2025 електронна пенсійна справа ОСОБА_1 була приведена у відповідність до вимог чинного законодавства. Розмір пенсії обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, з урахуванням усіх належних надбавок і підвищень. Також під час перевірки пенсійної справи було встановлено відсутність первинних документів за роботу в зоні відчуження. Довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 16.03.2005 № 015/301, видана ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» не відповідає вимогам Постанови № 207-7, оскільки кратність оплати праці за роботу в ІІІ зоні відчуження з урахуванням збільшеної на 100% часової тарифної ставки та збереженого заробітку за основним місцем роботи складає по ІІІ зоні – 6, що перевищує максимальну кратність по ІІІ зоні 3– 5. Крім того, премія в розмірі 60% не підтверджена положенням про преміювання та наказом про внесення змін до нього. Вважає, що за відсутності довідок про заробітну плату та інших первинних документів, які видаються підприємствами на підставі бухгалтерських даних, спеціалісти Головного управління законно здійснили перерахунок пенсії позивача з урахуванням п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, як це передбачено статтями 54 і 57 Закону № 796-XII.
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23 березня 2026 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.
Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 20.05.1998.
Позивач особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни – інвалідів війни, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_2 , виданого 02.07.2007.
Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого 03.04.2019, ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (1 категорії) і має третю групу інвалідності.
Згідно з копією пенсійного посвідчення серія НОМЕР_4 , виданого 16.08.2012, позивачу призначена пенсія по інвалідності, 3 група інвалід з числа учасників ліквідації аварії ЧАЕС, інших ядерних аварій та випробувань. 
З рішення (розпорядження) № 914260106766 (дата розрахунку 25.02.2025) випливає, що пенсія позивачу призначена відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-ХІІ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з 01.03.2025 виплачується в розмірі 23610.00 грн (у межах максимального розміру). Водночас указано, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 від середнього заробітку становить 35530.53 грн, максимальний розмір пенсії 23610.00 грн. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становив 88826,32 грн.
Відповідно до рішення (розпорядження) № 914260106766 від 19.08.2025 (дата розрахунку 18.08.2025) про перерахунок пенсії, з 01.09.2025 пенсія позивачу виплачується в розмірі 11387.54 грн. Водночас указано, що основний розмір пенсії ОСОБА_1 від середнього заробітку становить 10344.54 грн. Згідно з розрахунком заробітної плати для обчислення пенсії середньомісячний заробіток для обчислення пенсії становить 25861.34 грн.
Позивач звернувся з заявою від 09.09.2025 щодо перерахунку пенсії.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17 17.09.2025 № 914260106766 відмовлено ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії - зміна надбавки, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи", у зв`язку з відсутністю підстав. 
Листом від 03.02.2026 № 0500-0202-8/9800 ГУ ПФУ повідомило адвоката позивача про те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні та отримуєте пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.1991 № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України від 20.03.2024 № 2-р(ІІ)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону3 України від 08.07.2011 №3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи», що поширює свою дію на Закон № 796, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону №796. Вказані норми, визнані неконституційними, втрачають чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (20.03.2024). З урахуванням рекомендацій, наданих Міністерством соціальної політики України, щодо механізму виконання означеного Рішення, виплата пенсій, призначених відповідно до Закону №796, без обмеження максимальним розміром проводиться після перерахунку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році».
Також зазначено, що проведення перерахунку на виконання Рішення КСУ від 20.03.2024 здійснюється за документами, наявними в електронній пенсійній справі на момент перерахунку. Крім того, повідомлено про те, що за результатами аналізу документів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 встановлено, що довідка про заробітну плату за роботу в зоні відчуження від 16.03.2005 №015/301, видана ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» не відповідає вимогам постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 № 207-7, оскільки кратність оплати праці за роботу в III зоні відчуження з урахуванням збільшеної на 100% часової тарифної ставки та збереженого заробітку за основним місцем роботи складає по III зоні — 6, що перевищує максимальну кратність по III зоні – 5. Крім того, премія в розмірі 60% не підтверджена положенням про преміювання та наказом про внесення змін до нього. Оскільки, підстави для врахування довідки про заробітну плату від 16.03.2005 №015/301 за роботу в зоні відчуження при обчисленні пенсії відповідно до частини 1 статті 54 Закону №796 відсутні, розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 року відповідно до пункту 9 Порядку № 1210. 
Водночас до суду надані копії документів: - розпорядження ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 04.09.2001 року № 578 «Про перерахунок заробітної плати робітникам, які постраждали на роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС»; - довідка ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» № 015/594 від 06.10.1998 за вересень жовтень 1987 року, в якій наведені відомості про фактичну заробітну плату ОСОБА_1 ; - довідка ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» № 015/800 від 28.02.2005 з листопада 1987 року по лютий 1988 року, в якій наведені відомості про фактичну заробітну плату позивачу в зоні відчуження із якої визначається пенсія, у тому числі щодо премій за діючими системами преміювання за роботу в зоні відчуження.
Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності проведення органом Пенсійного фонду України перерахунку пенсії позивача, а також обмеження максимального розміру пенсії.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Правовідносини щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення врегульовані Законом України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII).
За змістом статті 1 Закону № 796-XII цей нормативно-правовий акт спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території.
Державна політика в галузі соціального захисту потерпілих від Чорнобильської катастрофи та створення умов проживання і праці на забруднених територіях базується на принципах, зокрема, соціального захисту людей, повного відшкодування шкоди особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Так, відповідно до ч. 1 і ч. 2 статті 54 Закону № 796-XII передбачено, що пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством.
В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу в зоні відчуження у 1986 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Частинами 4 і 5 ст. 57 Закону № 796-XII установлено, що для обчислення пенсії по інвалідності відповідно до статті 54 цього Закону особам із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, визначених статтею 10 цього Закону, стосовно яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, особам, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт, внаслідок чого стали особами з інвалідністю, а також пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за осіб з їх числа за бажанням особи, яка звернулася за пенсією, заробітна плата (дохід) визначається виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Порядок визначення заробітної плати (доходу), у тому числі заробітної плати (доходу), передбаченої частиною четвертою цієї статті, для обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, призначеної відповідно до статті 54 цього Закону, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210.
Судом установлено, що розмір пенсії позивача до 31.08.2025 обчислювався відповідно до ч. 1 ст. 54 Закону № 796-XII, одержаного за роботу в зоні відчуження.
З 01.09.2025 ГУ ПФУ перерахувало пенсію позивача. Розмір пенсії з 01.09.2025 обчислено виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. Тобто відповідно до ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII.
Водночас суд звертає увагу на те, що застосування припису ч. 4 ст. 57 Закону № 796-XII передбачає висловлення бажанням особи, яка звернулася за пенсією.
Як випливає з обставин справи, позивач не висловлював бажання на розрахунок його пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.
Відповідач посилається на відсутність первинних документів, у тому числі довідки про заробітну плату за роботу в зоні відчуження.
Проте указані обставини не були перешкодою для розрахунку пенсії позивача до 31.08.2025 включно.
Судом установлено наявність довідки ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» № 015/800 від 28.02.2005 про заробітну плату.
У вказаній довідці наведені відомості про кратність оплати праці 3 та 4.
Водночас до сторонами не надано до суду копію довідки ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 16.03.2005 № 015/301, на яку вони посилаються в позовній заяві та відзиві на позов.
Щодо посилання позивача на те, що премія в розмірі 60% не підтверджена положенням про преміювання та наказом про внесення змін до нього, суд зазначає наступне.
Частиною ч. 3 ст. 44 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Отже, саме органам Пенсійного фонду України належать повноваження вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей. 
Суд зазначає, що за змістом Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), припис статті 2 Закону України „Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширює свою дію на Закон України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, припис першого речення частини третьої статті 67 Закону України „Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами.
Конституційний Суд України дійшов висновку, що приписи статті 2 Закону № 3668-VI у частині вимог щодо обмеження максимального розміру пенсії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що на них поширюється дія Закону № 796-XII, першого речення частини третьої статті 67 Закону № 796-XII суперечать вимогам частин першої, другої статті 8, частини першої статті 41 Конституції України.
Отже, на виконання вказаного Рішення Конституційного Суду України пенсія має виплачуватися без обмеження максимальним розміром. Проте виконання цього Рішення не передбачає перегляд середньомісячного заробітку для розрахунку пенсії.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність перерахунку пенсії позивача з 01.09.2025 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, установленої законом на 1 січня відповідного року.
Щодо рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 17 17.09.2025 № 914260106766 суд зазначає, що це рішення не є спірним у межах цієї справи. Позивач не оскаржує рішення про відмову в перерахунку пенсії.
Також судом установлено, що до проведення спірного перерахунку відповідачем застосовувалося обмеження розміру пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
З огляду на Рішення Конституційного Суду України від 20 березня 2024 року № 2-р(II)/2024, не підлягає обмеженню розмір пенсії позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, оскільки судом не вставлений факт обчислення пенсії позивачу на підставі довідки ЗАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» від 16.03.2005 № 015/301. 
Водночас судом установлено, що до спірного перерахунку пенсії відповідачем застосовувався середньомісячний заробіток для обчислення пенсії в розмірі 88826,32 грн.
Позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_5 ; АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код: 13486010, 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.09.2025 шляхом її обчислення виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести з 01.09.2025 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність на підставі частини 1 статті 54 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із середньомісячного заробітку для обчислення пенсії в розмірі 88826 (вісімдесят вісім тисяч вісімсот двадцять шість) гривень 32 (тридцять дві) копійки.
В іншій частині позовних вимог – відмовити.
Повне рішення суду складено 22 квітня 2026 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Суддя К.О. Куденков