РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 285/1059/26
провадження у справі № 2-а/0285/44/26
01 квітня 2026 року  м. Звягель
Звягельський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Сташківа Т.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовної заяви
23.02.2026  ОСОБА_1  звернувся до суду із зазначеним позовом, та 03.03.2026 уточнивши позовні вимоги (а.с. 30), остаточно просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 6669032 від 15.02.2026 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП; провадження у справі закрити; вирішити питання про розподіл судових витрат.
В обґрунтування позову  ОСОБА_1 зазначає, що згідно оскаржуваної постанови його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за те, що 14.02.2026 о 23:40 по вул. Шевченка у м. Звягелі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Rolls-Royce Cullian, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі дорожнього руху при вільній правій смузі, чим порушив п. 11 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач не заперечує факту керування ним транспортним засобом у крайній лівій смузі дорожнього руху, однак такий рух у лівій смузі був зумовлений незадовільним станом дорожнього покриття правої смуги руху, що унеможливило безпечний рух автомобіля правою смугою руху. Крім того, після об`їзду перешкоди, позивач заздалегідь зайняв і продовжував рухатись лівою крайньою смугою руху з метою підготовки до здійснення повороту ліворуч на наступному перехресті, що передбачено ПДР України. Отже, рух транспортного засобу у крайній лівій смузі не лише не порушував вимоги ПДР України, а був єдино можливим та правомірним способом підготовки до здійснення маневру повороту ліворуч, а тому не може розцінюватись як порушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того, саме лише формальне посилання відповідача на «рух у лівій смузі при вільній правій» не утворює склад правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
Короткий зміст відзиву на позов
У відзиві на позов представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначає, що керуючи транспортним засобом на автодорозі з двома смугами руху в одному напрямку, водій керував у крайній лівій смузі, чим порушив вимоги п. 11.2 ПДР України, а тому поліцейський дійшов законного та обґрунтованого висновку щодо складення відносно позивача постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відео-доказ вчинення позивачем зазначеного адміністративного порушення долучено до відзиву на позов.
Короткий зміст відповіді на відзив
З доводами представника відповідача Денисенко О.В. не погоджується. З наданого відеозапису вбачається, що рух у крайній лівій смузі був зумовлений об`єктивними обставинами: наявністю перешкод у правій смузі (припарковані автомобілі), незадовільним станом дорожнього покриття та подальшим звуженням проїзної частини. За таких умов повернення у праву смугу було ускладненим, а подальший рух у лівій смузі — обґрунтованим і безпечним. Відповідно до п. 11.2, 11.5 ПДР України, водій має право здійснювати об`їзд перешкод із зайняттям іншої смуги, а також рухатися лівою смугою за наявності підстав. Отже, сам факт перебування у лівій смузі не свідчить про вчинення правопорушення. Надані представником відповідача відеоматеріали не підтверджують порушення, а навпаки свідчать про наявність підстав для маневру. При цьому поліцією було досліджено лише окремі фрагменти відео без врахування всієї дорожньої обстановки, що свідчить про неповне з`ясування обставин справи. Також твердження про уникнення контакту з працівниками поліції є безпідставними, оскільки відеозапис підтверджує, що ОСОБА_1 спілкувався з поліцейськими та не перешкоджав їх діям. Представник відповідача не довів наявності складу адміністративного правопорушення та не виконав обов`язку доказування правомірності свого рішення, передбаченого ст. 77 КАС України. Відповідно до принципу презумпції невинуватості, всі сумніви тлумачаться на користь особи. Таким чином, постанова винесена без повного та об`єктивного дослідження обставин справи, є необґрунтованою та підлягає скасуванню.
Фактичні обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що 15.02.2026 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 6669032, якою на позивача накладено штраф в розмірі 510 грн, за те що 14.02.2026 о 23:40 по вул. Шевченка у 
м. Звягелі водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Rolls-Royce Cullian, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі дорожнього руху при вільній правій смузі, чим порушив п. 11 ПДР України, за що передбачено адміністративну відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 29). 
З надано відповідачем диску відеозапису вбачається (файл «Денисенко (3)»), що позивач, керуючи автомобілем на автодорозі зі двома смугами руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі, чим порушив вимоги п. 11 ПДР України.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до п. 11.2. ПДР України на дорогах, які мають дві і більше смуг для руху в одному напрямку, нерейкові транспортні засоби повинні рухатися якнайближче до правого краю проїзної частини, крім випадків, коли виконується випередження, об`їзд або перестроювання перед поворотом ліворуч чи розворотом.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в ст. 251 КУпАП.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Встановлено, що доказом у справі згідно ст. 251 КУпАП є відеозаписи з відеореєстратору службового автомобіля патрульної поліції та нагрудної камери поліцейського. 
Так з дослідженого судом відеозапису (файл «Денисенко (3)») вбачається, що позивач дійсно допустив порушення вимог п. 11.2. ПДР України, а саме керував транспортним засобом у крайній лівій смузі дорожнього руху при вільній правій смузі руху на автодорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку.
При цьому, з дослідженого відеозапису не вбачається, що дорожнє покриття правої смуги руху перебувало у незадовільному стані, а також, що на усьому відрізку дороги у крайні правій смузі руху були наявні перешкоди у виді припаркованих автомобілів. Водій зобов`язаний був після об`їзду перешкоди у виді припаркованих автомобілів прийняти крайню праву смугу руху, чого ним здійснено не було.
Є необґрунтованими доводи позивача про те, що рух автомобіля у лівій смузі був зумовлений незадовільним станом дорожнього покриття правої смуги руху, що унеможливило безпечний рух автомобіля правою смугою руху, оскільки вказані доводи не підтверджуються належними доказами. При цьому суд звертає увагу, що визначений ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (Постанова ВП ВС від 25.06.2020 № 520/2261/19).
У п. 29 рішення ЄСПЛ у справі «Walchli v. France» від 26.07.2007, застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства.
Таким чином, з переглянутого відеозапису, який в розумінні вищевказаних положень КУпАП та КАС України є належним та допустимим доказом, вбачається вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.
Висновки за результатами розгляду позовної заяви
Згідно із ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Отже, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено своєї невинуватості у вчиненні правопорушення, у той час як відповідачем надано вичерпні докази на користь винуватості позивача у вчиненні ним інкримінованого адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72-76, 243, 246, 250, 286 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні позову  ОСОБА_1  – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. 
Повне судове рішення складено 01.04.2026.

Суддя Т.Б. Сташків