ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року	Львів	Справа № 380/21866/25 пров. № А/857/54127/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,
суддів Обрізка І.М., Пліша М.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Кравців О.Р., м. Львів) у справі №380/21866/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Державного підприємства "Національні інформаційні системи", в якому просила визнати дії Державного підприємства «Національні інформаційні системи» протиправними щодо віднесення запитуваної інформації, зазначеної у запиті від 24.04.2025, до інформації з обмеженим доступом; відмови у задоволенні запиту від 24.04.2025 на отримання публічної інформації; ненаданні запитуваної інформації, зазначеної у моєму запиті від 24.04.2025; зобов`язати Державне підприємство «Національні інформаційні системи» у п`ятиденний строк з моменту набрання судовим рішенням законної сили розглянути повторно запит від 24.04.2025 та надати запитувану у ньому інформацію, а саме скріншоти електронних листів, надісланих Третій львівській державній нотаріальній конторі Львівської області посадовою особою державного підприємства «Національні інформаційні системи» ОСОБА_2 з темою «Запит ДП НАІС»: 21.05.2024 о 10:43 розміром 11 кБ; 22.05.2024 о 10:49 розміром 11 кБ; 09.06.2024 о 14:01 розміром 11 кБ; 19.06.2024 о 11:15 розміром 11 кБ".
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України для подання документів, що посвідчують особу та підтверджують зареєстроване місце проживання, а також квитанції про сплату судового збору, або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно.
Встановлено десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Вказана ухвала отримана позивачем 10.11.2025 о 19:43 год. до електронного кабінету.
21.11.2025 позивач на виконання вимог ухвали від 07.11.2025 про залишення позовної заяви без руху направила на адресу суду заяву про усунення недоліків з відповідними обгрунтуваннями та просила звільнити її від сплати судового збору.
Заява зареєстрована Львівським окружним адміністративним судом 24.11.2025.
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2025 позовну заяву повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що 21.11.2025 позивачем через систему «Електронний Суд» подано заяву в межах строку, який встановлений ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2025, в якій усунуто недоліки, що описані в ухвалі про залишення адміністративного позову без руху, однак суд першої інстанції не взяв до уваги таку заяву та повернув позов.
Апеляційний розгляд справи здійснено згідно ч.2 ст.312 КАС України в порядку письмового провадження за правилами ст.311 КАС України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.
Як вбачається із змісту оскаржуваної ухвали, свої висновки суд першої інстанції обґрунтовував тим, що позивачем не усунуто недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений законом строк.
Суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.
Відповідно до частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів із дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно з п.2 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Частиною четвертою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, зокрема, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Відповідно до ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Таким чином, позовну заяву може бути повернуто позивачу за умов, якщо позивач своєчасно отримав ухвалу судді про залишення позовної заяви без руху і не усунув недоліки позовної заяви у встановлений строк.
Як встановлено з матеріалів справи, ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 позовну заяву позивача було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та встановлено десятиденний строк з дня вручення (отримання) копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків позовної заяви.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
Згідно з довідкою про доставку електронного документу (а.с.26) вказана ухвала отримана до електронного кабінету позивача 10.11.2025 о 19:43 год.
Згідно ч. 7 ст. 251 КАС України якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.
Таким чином, днем вручення позивачеві ухвали від 07.11.2025, надісланої 10.11.2025 до її електронного кабінету пізніше 17 години, а саме, 19:43 год., є наступний робочий день – 11.11.2025.
Отже, передбачений КАС України і ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2025 десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви закінчувався 21.11.2025.
На виконання вимог ухвали, 21.11.2025 позивач направила на адресу суду заяву про усунення недоліків з відповідними обгрунтуваннями, в якій просила суд звільнити її від сплати судового збору за подання адміністративного позову.
Тобто, подання зазначеної заяви про усунення недоліків відбулося в межах встановленого судом десятиденного строку, однак суд першої інстанції передчасно, до закінчення десятиденного строку, повернув позов, що зумовило створення перешкод особі у доступі до правосуддя.
З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви.
Таким чином, ухвала суду першої інстанції про повернення адміністративного позову є передчасною та прийнята з порушення вимог КАС України.
Апеляційний суд наголошує на дотриманні судом ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположним свобод, яка захищає право особи на справедливий суд.
Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини (далі — ЄСПЛ) сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи «Белле проти Франції», «Ільхан проти Туреччини», «Пономарьов проти України», «Щокін проти України» тощо).
Одним із визначальних критеріїв для прийняття судом рішення про поновлення чи непоновлення строку є досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, з обов`язковим врахуванням того, що одним з основних елементів принципу верховенства права є принцип правової визначеності. При цьому дотримання строків однаковою мірою стосується всіх учасників судового спору, які мають абсолютне право на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Частиною 2 статті 6 КАС України та статтею 17 Закону України “Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини” передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.
Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви прийнята з порушенням вимог КАС України, а тому підлягає скасуванню.
Згідно ч.3 ст.312 КАС України у випадку скасування судом апеляційної інстанції ухвали про повернення позовної заяви, справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
З огляду на викладене, слід передати позовну заяву до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Керуючись ст. ст. 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2025 року про повернення позовної заяви у справі №380/21866/25 скасувати та передати справу (заяву) на розгляд суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	Л. П. Іщук 	
судді	 	І. М. Обрізко 	
 	 	М.А. Пліш