Справа № 214/758/26
1-кп/214/764/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарів – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 
розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у межах кримінального провадження № 42025042070000061 від 25.08.2025 за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого лікарем-хірургом хірургічного відділення КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України.
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 354 КК України, 
за участю: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого – ОСОБА_4 , захисників– ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 354 КК Уураїни.
Так, згідно ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», у межах програми медичних гарантій держава гарантує громадянам, іноземцям, особам без громадянства, які постійно проживають на території України, та особам, яких визнано біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, повну оплату за рахунок коштів Державного бюджету України необхідних їм медичних послуг та лікарських засобів, пов`язаних з наданням медичної допомоги. 
Відповідно до ч. 1 ст. 8 вказаного Закону, договір про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій укладається між Уповноваженим органом та закладом охорони здоров`я незалежно від форми власності чи фізичною особою - підприємцем, яка в установленому законом порядку одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, що відповідають встановленим Кабінетом Міністрів України вимогам до надавача медичних послуг за програмою медичних гарантій, та має відповідати умовам закупівлі, специфікаціям до медичних послуг, а також враховувати визначений у програмі медичних гарантій обсяг забезпечення медичними послугами відповідно до потреб у межах кожного госпітального округу.
Згідно ч. 7 ст. 10 вказаного Закону, надавачам медичних послуг забороняється вимагати від пацієнтів винагороду в будь-якій формі за медичні послуги та лікарські засоби, надані за програмою медичних гарантій. 
Відповідно до п. 7 Постанови КМУ від 24 грудня 2024 року №1503, НСЗУ оплачує надані медичні послуги згідно з тарифами та коригувальними коефіцієнтами (які застосовуються шляхом множення, якщо інше не передбачено цим Порядком), визначеними в цьому Порядку, на підставі звітів про медичні послуги, які подані надавачем медичних послуг та складені на підставі інформації, яка внесена до електронної системи охорони здоров`я не пізніше десятого робочого дня після закінчення відповідного звітного періоду, що складаються в порядку, передбаченому Типовою формою договору про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 410 “Про договори про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій”, відповідно до укладеного договору в межах бюджетних асигнувань, передбачених на 2025 рік за відповідним пакетом медичних послуг. До тарифів на медичні послуги не включається вартість лікарських засобів, медичних виробів та допоміжних засобів до них, що закуповуються за кошти державного бюджету для виконання програм та здійснення централізованих заходів з охорони здоров`я. Вимагати та отримувати винагороду в будь-якій формі від пацієнтів або їх представників за медичні послуги, які надані за кошти програми медичних гарантій, забороняється.
06.02.2025 укладено Договір №0762-Е125-Р000 між НСЗУ, в особі Голови ОСОБА_9 що діє на підставі положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2017 року №1101, з однієї сторони, і КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР, в особі Генерального директора ОСОБА_10 , яка діє на підставі Статуту, з іншої сторони, про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, у тому числі щодо надання медичних послуг «хірургічні операції дорослим та дітям у стаціонарних умовах». 
У подальшому, 08.10.2025 укладено Договір №0762-Е125-Р000/06 між НСЗУ, в особі Голови ОСОБА_9 що діє на підставі положення про Національну службу здоров`я України, затвердженого постановою КМУ від 27 грудня 2017 року №1101, з однієї сторони, і КНП «Криворізька міська лікарня №5» КМР (далі – міська лікарня), в особі Генерального директора ОСОБА_10 , яка діє на підставі Статуту, з іншої сторони, про внесення змін до договору №0762-Е125-Р000 про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, у тому числі щодо надання медичних послуг «хірургічні операції дорослим та дітям у стаціонарних умовах». 
Так, 02.08.2023 на підставі Наказу № 175-к міської лікарні, прийнято ОСОБА_4 на посаду лікаря-хірурга хірургічного відділення з 4 серпня 2023 року за основним місцем роботи.
Відповідно до п. 1.4. посадової інструкції лікарня-хірурга міської лікарні, затвердженої 2 січня 2020 року (далі – посадова інструкція), указівки лікаря-хірурга в межах його компетенції є обов`язковими для середнього та молодшого медичного персоналу.
Згідно п. 2.2. посадової інструкції, лікар-хірург надає медичну допомогу пацієнтам хірургічного профілю. 
Відповідно до п. 2.5. посадової інструкції, лікар-хірург здійснює диференційну діагностику основних хірургічних захворювань та уражень, обґрунтовує клінічний діагноз, вирішує питання доцільності госпіталізації та в разі потреби організовує її.
Згідно п. 2.14. посадової інструкції, лікар-хірург здійснює експертизу тимчасової непрацездатності.
Відповідно до п. 2.15. посадової інструкції, лікар-хірург готує для представлення та представляє на засіданні МСЕК первинних хірургічних пацієнтів з ознаками стійкої втрати працездатності хворих хірургічного профілю.
Згідно п. 2.26. посадової інструкції, лікар-хірург дотримується відповідних процедур (настанов, стандартів тощо) чинної у закладі системи управління якістю надання медичної допомоги за профілем своєї діяльності. 
Відповідно до п. 3.4. посадової інструкції, лікар-хірург має право давати вказівки середньому та молодшому медичному персоналові в межах своєї компетенції.
Згідно п. 3.6. посадової інструкції, лікар-хірург має право підписувати та візувати відповідні документи у межах своєї компетенції.
Відповідно до п. 4.1. посадової інструкції, лікар-хірург несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, помилкові дії чи бездіяльність, неприйняття рішень, що входять у сферу її компетенції, а також за невикористання або неповне використання своїх функціональних прав, що передбачені цією посадовою інструкцією, а також правилами внутрішнього трудового розпорядку, - в межах, визначених чинним законодавством України про працю та кримінальним законодавством України. 
Отже, на час вчинення злочину останній обіймав посаду працівника підприємства, який не є службовою особою.
Так, ОСОБА_4 , з використанням наданого йому становища, яке займає на підприємстві, нехтуючи визначеними правилами поведінки, встановленими для працівників, підозрюється у вчиненні кримінального корупційного правопорушення, вчиненого за наступних обставин.
Приблизно о 15:00 30 липня 2025 року, більш точний час під час досудового розслідування невстановлений, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи проблеми із здоров`ям, а саме наявність каміння в жовчному міхурі 1,5 см на 1 см, при невстановлених обставинах прибув до міської лікарні за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Поперечна, 1а, де зустрівся із лікарем-хірургом ОСОБА_4 , який під час медичного огляду та ультразвукової діагностики встановив у ОСОБА_11 наявність вказаного каміння та повідомив про необхідність проведення хірургічної операції щодо видалення останнього. 
Проте, під час проведення подальшого медичного огляду, ОСОБА_4 ,розуміючи про бажання ОСОБА_11 отримати медичну допомогу із видаленням каміння в жовчному міхурі, та реалізуючи виниклий умисел направлений на одержання неправомірної вигоди від останнього шляхом використання наданого йому становища, повідомив ОСОБА_11 про те, що у лікарні велика черга на декілька місяців вперед щодо проведення операцій, але він, займаючи посаду лікаря-хірурга, в силу займаної ним посади, може посприяти у позачерговому проведенні вказаної операції та подальшого отримання медичної допомоги в повному обсязі. У подальшому, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_11 у тому, що без надання неправомірної вигоди в розмірі 14 000 гривень за вказані дії останній не зможе отримати вказану медичну допомогу в термін який йому потрібний.
У подальшому, 09.10.2025, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, під час повторної зустрічі ОСОБА_4 та ОСОБА_11 у приміщенні хірургічного відділення міської лікарні, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Поперечна, 1а, останній повідомив про погіршення свого стану та необхідності оперативного втручання. В цей час, продовжуючи свої умисні дії направлені на отримання неправомірної вигоди ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_11 у можливості проведення оперативного втручання та видав ОСОБА_11 наступні документи: 
- електронне направлення №8438-1617-2307-0543 від 09.10.2025 на госпіталізацію із категорією послуги «А67010 Стаціонарне лікування загального напрямку» із визначенням джерела фінансування «Програма державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення»;
-консультаційний висновок спеціаліста від 05.10.2025, форми №028/о затвердженої Наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 року, із зазначенням результатів функціонального, рентгенологічного та інших досліджень: «За результатами УЗД ОЧП – ЖКХ. Хронічний калькульознийхолециент», висновок: «К.80.10. Камінь жовчного міхура з іншим холециститом, без згадки про обструкцію жовчовивідних шляхів», рекомендації: «оперативне лікування в ургентному порядку в об`ємі – лапароскопічнахолецистектомія на 27.10.2025»;
-консультаційний висновок спеціаліста від 09.10.2025, форми №028/о затвердженої Наказом МОЗ України №110 від 14.02.2012 року, із зазначенням висновку: «К.42.9. Пупкова грижа без непрохідності чи гангрени», рекомендації: «оперативне лікування в ургентному порядку на 27.10.2025».
При цьому, ОСОБА_4 запевнив ОСОБА_11 про те, що із вказаним направленням останній матиме законні підстави для відстрочки для призову за мобілізації у разі виникнення будь-яких питань у ТЦК та СП.
У подальшому, 27.10.2025 ОСОБА_11 прибув приміщення міської лікарні за вказаною адресою та зустрівся із ОСОБА_4 , який продовжуючи діяти із злочинним умислом та корисливою метою, пояснив останньому порядок отримання медичної допомоги та проходження огляду із подальшої операцією, при цьому висунув вимогу щодо надання грошових коштів в розмірі 14 000 гривень, при цьому зазначив, що у разі не надання неправомірної вигоди, ОСОБА_11 не отримає найближчим часом медичної допомоги. Нащо, ОСОБА_11 .Ю маючи різкий біль у жовчному міхурі, який супроводжувався загальним погіршенням стану здоров`я, погодився на надання неправомірної вигоди. 
Далі, ОСОБА_4 , діючи з метою не викриття його злочинної діяльності, повідомив ОСОБА_11 про необхідність передачу грошових коштів через медичну сестру зранку 28.10.2025 у приміщенні хірургічного відділення міської лікарні. 
В подальшому, 28.10.2025 о 07 год. 17 хв., ОСОБА_11 перебуваючи в приміщенні кабінету медичної сестри хірургічного відділення міської лікарні, розташованої за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Поперечна, 1а, передав старшій медичній сестрі хірургічного відділення міської лікарні ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинні наміри ОСОБА_4 , грошові кошти у сумі 14 000 гривень в якості неправомірної вигоди для подальшої передачі ОСОБА_4 .
Таким чином, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, будучи працівником підприємства, 28.10.2025 приблизно о 07 год. 17 хв., одержав для себе неправомірну вигоду від ОСОБА_11 у сумі 14 000 (чотирнадцять тисяч) гривень, за вчинення в інтересах ОСОБА_11 дій, з використанням наданого йому становища, а саме:
- за позачергове надання медичної допомоги, а саме госпіталізації із подальшим оперативним лікуванням в ургентному порядку в об`ємі – лапароскопічнахолецистектомія;
- за надання статусу тимчасової непрацездатності у зв`язку перенесенням операції для подальшого оформлення відстрочки від призову через тимчасову непридатність до військової служби за станом здоров`я.
 
Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 354 КК України, за ознаками одержання працівником підприємства, який не є службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
23 січня 2026 року між Криворізькою північною окружною прокуратурою Дніпропетровської області, якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 42025042070000061 від 25.08.2025, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому провадженні, з іншого боку, в присутності захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК укладено угоду про визнання винуватості. Згідно вказаної угоди, сторони угоди узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення: за ч. 4 ст. 354 КК України в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, ст.473 КПК України.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Прокурор в судовому засіданні вважала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просила цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.
Обвинувачеий ОСОБА_4 свою вину визнає повністю, обставини які викладені прокурором у обвинувальному акті не опорює, жалкує у скоєному та щиро кається. При вчиненні правопорушення він використовував вилучений у нього мобільний телефон, але просить не застосовувати спец.конфіскації, оскільки там маються фотокартки родини, які зберігаються лише в телефоні. Цілком розуміє права визначені п.1 ч. 5 ст. 474 КПК України; наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисники обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , кожен окремо, підтримали позицію обвинуваченого і просили суд затвердити укладену між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню з наступних підстав.
Відповідно до ст.469 КПК України, за ініціативою прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. 
Згідно із п.3 ч.1 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.
Під час підготовчого судового засідання встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 354 КК України за ознаками одержання працівником підприємства, який не є службовою особою, неправомірної вигоди за вчинення будь-яких дій з використанням становища, яке займає працівник на підприємстві в інтересах того, хто надає таку вигоду, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Сторони кримінального провадження розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України. Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкцій ч.4 ст. 354 КК України, , а тому не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб не встановлено. Підстав для відмови в затверджені угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст. 474 КПК України, не встановлено.
Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання. 
Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд вважає щире каяття та аткивне розкриття злочину. 
Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено. 
Виходячи з викладеного, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який визнав свою вину повністю, щиро розкаявся у вчиненому, на обліку у лікаря нарколога та лікаря-психіатра не перебував та не перебуває (т.2 а.с.167, 168), одружений, має на утриманні доньку 2025 року народження, раніше судимий, офіційно працює, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення обвинуваченому ОСОБА_13 узгоджену сторонами міру покарання.
Ухвалою слідчого судді Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 30 жовтня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, починаючи з моменту фактичного затримання 28.10.2025 року. (т.2 а.с.189-192).
30 жовтня 2025 року ОСОБА_14 внесено заставу у розмірі 90 840,00 грн. 
На час постановлення вироку закінчився строк покладних судом зобов`язань і строк відсторонення від посади.
Судові витрати на проведення експертизи згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.
Питання про долю речових доказів необхідно вирішити за правилами частини 9 статті 100 КПК України. 
Відповідно до ч.1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Згідно ч.1 ст.96-2 КПК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.
Вирішуючи долю речових доказів, а саме мобільного телефону марки мобільного телефону iphone 15 Pro, належний ОСОБА_4 , суд вважає за необхідне застосувати положення ст. 96-1, ст. 96-2 КК України, тобто застосувати спеціальну конфіскацію, оскільки вказаний мобільний телефон безпосередньо був знаряддям вчинення злочину, передбаченого частиною 4 статті 354 КК України.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України, арешти, накладені ухвалами слідчого судді - підлягають скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Затвердити угоду від 23 січня 2026 року між Криворізькою північною окружною прокуратурою Дніпропетровської області, якому на підставі ст. 37 КПК України надано повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 42025042070000061 від 25.08.2025, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 у цьому провадженні, з іншого боку, в присутності захисника ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбачено ч.4 ст. 354 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 12 750 (дванадцять тисяч сімсот п`ятдесят) гривень.
Скасувати арешт коштів належних ОСОБА_11 номіналом купюр по 500 гривень у кількості 28 одиниць на загальну суму 14 000 гривень, серія та номер: МА3125955, ЄЖ0588470, ЄД6341313, ЗБ4518027, КИ8456418, ЄБ9705446, ВУ6500031, ЗМ1123881, ВЖ4951271, ЄН5539746, ЕА9107730, ЛБ2110666, КД2379102, ВУ9491746, ЄР9119437, ГМ5572976, КЗ9171620, АП8459025, ЛБ6798635, ЄЛ0040888, МА1760669, МА1760670, КБ0478979, ВТ9473636, МА6481215, ЛА6134956, ЛБ9553224, КЄ3313943, передані до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області; мобільний телефон iphone 15 Pro, медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_11 №6625/1451; листок лікарських призначень стаціонарного хворого ОСОБА_11 №6625/1451; табель обліку робочого часу жовтень 2025 року хірургічного відділення КНП «КМЛ №5» КМР; графік обліку робочого часу жовтень 2025 року хірургічного відділення КНП «КМЛ №5» КМР; договір №0762-Е125-Р000/06; договір №0762-Е125-Р000; Посадова інструкція лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП «КМЛ№5» КМР; Наказ №175-к від 02.08.2023 щодо ОСОБА_4 , Посадова інструкція сестри медичної старшої хірургічного відділення КНП «КМЛ№5» КМР, Посадова інструкція завідувача-лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП «КМЛ№5» КМР; Наказ №173-к від 29.11.2004 щодо ОСОБА_12 ; Наказ №37-к від 01.04.2006 щодо ОСОБА_15 ; Наказ №134-к від 09.09.2003 щодо ОСОБА_15 , Особова справа ОСОБА_12 ; Особова справа ОСОБА_16 ; Особова справа ОСОБА_4 , на які накладено арешт ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 31.10.2025 (т.2 а.с.135-138 на звороті)
Речові докази: кошти належні ОСОБА_11 номіналом купюр по 500 гривень у кількості 28 одиниць на загальну суму 14 000 гривень, серія та номер: МА3125955, ЄЖ0588470, ЄД6341313, ЗБ4518027, КИ8456418, ЄБ9705446, ВУ6500031, ЗМ1123881, ВЖ4951271, ЄН5539746, ЕА9107730, ЛБ2110666, КД2379102, ВУ9491746, ЄР9119437, ГМ5572976, КЗ9171620, АП8459025, ЛБ6798635, ЄЛ0040888, МА1760669, МА1760670, КБ0478979, ВТ9473636, МА6481215, ЛА6134956, ЛБ9553224, КЄ3313943, передані до УФЗБО ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 002318 – повернути заявителю ОСОБА_11 ; (т.3 а.с.286)
-6 блокнотів, належні ОСОБА_16 , - зберігається в камері схову ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області , квитанція № 4776- повернути Агаєнку; (т.3 а.с.280-281, 283)
-медична картка стаціонарного хворого ОСОБА_11 №6625/1451 – залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-листок лікарських призначень стаціонарного хворого ОСОБА_11 №6625/1451 залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-табель обліку робочого часу жовтень 2025 року хірургічного відділення КНП «КМЛ №5» КМР залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-графік обліку робочого часу жовтень 2025 року хірургічного відділення КНП «КМЛ №5» КМР - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-договір №0762-Е125-Р000/06 - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-договір №0762-Е125-Р000 залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Посадова інструкція лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП «КМЛ№5» КМР - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Наказ №175-к від 02.08.2023 щодо ОСОБА_4 - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Посадова інструкція сестри медичної старшої хірургічного відділення КНП «КМЛ№5» КМР - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Посадова інструкція завідувача-лікаря-хірурга хірургічного відділення КНП «КМЛ№5» КМР - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Наказ №173-к від 29.11.2004 щодо ОСОБА_12 залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Наказ №37-к від 01.04.2006 щодо ОСОБА_15 залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Наказ №134-к від 09.09.2003 щодо ОСОБА_15 - залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Особова справа ОСОБА_12 залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Особова справа ОСОБА_16 залишити в матеріалах кримінального провадження; 
-Особова справа ОСОБА_4 , залишити в матеріалах кримінального провадження; 
На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію до мобільного телефону марки iphone 15 Pro, належний ОСОБА_4 , який зберігається в камері схову ВП №3 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція № 4802.(т.3 а.с. 282)
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 1782, 80 грн.
Запобіжний захід у вигляді застави, залишити без змін до набрання вироком законної сили.
Кошти, які згідно до квитанцій застава в розмірі 90 840,00 грн внесені ОСОБА_14 - повернути останньому.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, з урахуванням обмежень передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України
Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Крім того судом роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1