Справа № 750/1267/26 	Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В. 	
Провадження № 33/4823/338/26 	  	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП.  	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2026 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд - суддя Антипець В. М.,

Розглянув у м. Чернігові, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий по АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 665 грн. 60 коп. судового збору.

Як установив суд, 23 січня 2026 року, о 23 год. 07 хв., по вул. Шевченка, буд. 174, у м. Чернігові, на порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21104, номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. Мотивує тим, що суддею місцевого суду було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, оскільки не були встановлені фактичні обставини правопорушення, а суддя послався лише на обставини, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та обґрунтував вину лише на формально перелічених документах, тобто не виконав свої безпосередні функції щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що є неприпустимим, відтак ухвалене рішення не відповідає вимогам правової визначеності та вмотивованості судового рішення.

На апеляційний розгляд ОСОБА_1 не прибув, повернулося зворотнє повідомлення про вручення йому повістки про день і час проведення апеляційного розгляду. Його захисник адвокат Шох К. А. прислала листа про припинення нею повноважень захисника.

Переглянувши відеозапис, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису, доданому до протоколу, видно як ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21104, номерний знак НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції.
Під час спілкування, у працівників поліції виникли підозри про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, поліцейськими були дотримані вимоги визначеного порядку проведення огляду водіїв на стан сп`яніння, встановленого чинним законодавством, названі ознаки алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер, на що він погодився та пройшов тестування. Результати тесту показали стан алкогольного сп`яніння 0, 86 проміле.
Згідно квитанції роздруківки від приладу Драгер, огляд водія ОСОБА_1 проводився 23.01.2026, о 23 год. 12 хв., результат 0, 86 проміле, що підтверджується даними Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та чеком з результатами тестування на алкоголь. У розділі Акту з результатами згоден, водій поставив свій підпис.
На відеозапису видно, що ОСОБА_1 не заперечував проти отриманого результату та підписав чек з результатами тестування на алкоголь.
У жодному документі, де ОСОБА_1 поставив свій підпис, відсутні записи про його незгоду з отриманим результатом огляду на стан сп`яніння.
Крім того, переглянутим відеозаписом, встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував проти отриманого результату. Зізнався, що трохи випивав пива, намагався домовитися з працівниками поліції та все «вирішити по хорошому».
Більш того поліцейський підготував трубку для продування, роз`яснював, як треба користуватися приладом, робив контрольний забір повітря, декілька разів перепитував, що вживав водій, який пояснював, що випив трошки пива, чим пояснював наявність запаху від нього.
Відеозапис проводився безперервно на місці вчинення правопорушення, і на ньому зафіксований розвиток подій, що передували складанню протоколу про адміністративне правопорушення. Піддавати вказані докази сумніву, в апеляційного суду немає законних підстав.
За змістом статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення, огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, чого у даному випадку не було.
Таким чином, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що зупинка транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 була правомірною, при цьому стан останнього викликав у працівників поліції обґрунтовані сумніви у керуванні водієм транспортним засобом у тверезому стані, а сукупність візуальних ознак та поведінка ОСОБА_1 вказували на цілком обґрунтовані вимоги працівника патрульної поліції пройти медичний огляд. Порушень конституційних прав, свобод та інтересів громадян, які б впливали на допустимість доказів у справі, не встановлено.
Судом також не встановлено обставин, які перешкоджали б ОСОБА_1 у разі незгоди з результатами огляду на місці зупинки транспортного засобу, пройти огляд в медичній установі у встановленому порядку. 
Поліцейські виконали вимоги ч. 1 ст. 266 КУпАП, водія ОСОБА_1 було відсторонено від подальшого права керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом.
Відтак, доводи ОСОБА_1 про відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отримуючи посвідчення водія та сідаючи за кермо будь-якого транспортного засобу, яке є джерелом підвищеної небезпеки, ОСОБА_1 повинен був неухильно дотримуватись вимог Правил дорожнього руху, якими категорично заборонено керування транспортними засобами, окрім іншого, з ознаками алкогольного сп`яніння, у стані алкогольного сп`яніння та навіть просто стомленому водію.
Оцінені судом докази доводять винуватість ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», тобто достовірно і достатньо підтверджують вчинення ним порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.
Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що суд дотримався вимог законодавства, та в результаті ретельного дослідження зібраних у справі доказів та їх аналізу в сукупності з встановленими у судовому засіданні обставинами, беззаперечно встановив, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена поза розумним сумнівом, незгода ОСОБА_1 з такою оцінкою не є підставою для зміни або скасування постанови суду першої інстанції.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 245, 280, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 лютого 2026 року щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, без змін.

Постанова є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Антипець