ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/106/26 Справа № 199/1875/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - ДЯЧЕНКО І. В. Суддя у 2-й інстанції - Гришин Г. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

12 лютого 2026 року м. Кривий Ріг 

Суддя Дніпровського апеляційного суду Гришин Г.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:
секретаря судового засідання Черняєвої С.П.,
захисника особи, яку притягнуто до
адміністративної відповідальності адвоката Трофімчука В.В.,
апеляційну скаргу адвоката Трофімчука В.В., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 березня 2025 року, якою

ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605,60 грн., 

ВСТАНОВИВ:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 березня 2025 року встановлено, що 03.02.2025 р. о 15:00 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, сел.Святогорівка, вул. Привітна (Радянська), 1/4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився у медичному закладі, ухиляючись від здачі біологічних зразків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Доводи апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі адвокат Трофімчук В.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 березня 2025 року, скасувати постанову судді 1-ї інстанції та провадження в праві закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В обґрунтування клопотання про поновлення строку для звернення з апеляційною скаргою зазначив, що ОСОБА_1 не отримував оскаржену постанову судді. Лише 22.08.2025 року після отримання інформації про накладення арешту на його банківський рахунок у виконавчих провадженнях №№ 78867061 та 78871861 йому стало про неї відомо.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначив, що судом допущені процесуальні порушення, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи судом. Звертає увагу, що судом допущено помилку в номері телефону, на який надсилались смс-повідомлення. Наголошує, що розглянувши 12.03.2025 року справу за відсутності ОСОБА_1 , суд першої інстанції грубо порушив норми статті 268 КУпАП та конституційні права ОСОБА_1 на захист.
Зазначає, що наявні в матеріалах справи докази не тільки не доводять наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, а навпаки, вказують на їх відсутність. 
Зазначає, що суд першої інстанції не надав оцінки аргументам ОСОБА_1 щодо того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Наголошує, що відповідно до пункту 13 Інструкції №1452 для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, зазначених у пункті цього розділу.
Звертає увагу, що судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 погодився на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, прибув у зазначене місце, але з фізіологічних причин не зміг надати зразки сечі. При цьому, ОСОБА_1 не тільки не відмовлявся надати зразки крові, як того вимагає пункт пункт 13 Інструкції №1452, а навпаки просив взяти у нього зразки крові для проведення дослідження на предмет визначення стану наркотичного сп`яніння. При цьому, працівники закладу охорони здоров`я, у порушення вимог пунктів 12,13 Інструкції №1452: не запропонували ОСОБА_1 здати зразки слини, надати змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; відмовились взяти зразки крові. Таким чином, матеріали перевірки містять докази, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а лише наполягав на дотриманні процедури проведення такого огляду.
Вважає, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП не відповідає обставинам справи. Сам протокол та додані до нього докази не відповідають вимогам належності та допустимості доказів та не можуть вважатися такими у розумінні статті 251 КупАП.
У доповненні до апеляційної скарги сторона захисту зазначила, що додані до протоколу матеріали відеозапису мають фрагментарний характер, ознаки монтування, не дають можливості відслідкувати послідовність та характер подій. Відеозапис не містить відомостей про дату, час та місце його проведення. Зазначає, що матеріали відеозапису не містять данних про події у період часу з 14:58 годин до 15:04 години 03.02.2026 р. Також не зафіксовано на відеозапис про події у період часу з 17:07 годин до 17:32 години 03.02.2026 р. Як наслідок, надані матеріали відеозапису не містять відомостей щодо джерела отримання працівниками поліції відомостей про місце мешкання ОСОБА_1 , з`ясування обставин події, оголошення змісту протоколу тощо.
Вважає, що доданий до протоколу відеозапис на DVD диску змінювався або коригувався, а тому існують сумніви в автентичності оригіналу, у зв`язку із чим, доданий до протоколу відеозапис суд повинен визнати неналежним та недопустимим доказом по справі.
Звертає увагу, що лікарі Добропільської ЛІЛ взагалі не мали повноважень на проведення лабораторного дослідження зразків біологічного середовища ОСОБА_1 а мали право лише отримати такі зразки та направити їх для лабораторного дослідження до КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м. Краматорська».
Зазначає, що відібрання зразків біологічного середовища та їх лабораторне дослідження є лише частиною (останнім етапом) медичного огляду водія на стан сп`яніння. При цьому, в порушення вимог додатку 3 до Інструкції № 1452 медичні працівники жодне з наведених у додатку обстежень не провели, а відразу запропонувавши ОСОБА_1 здати аналіз сечі.
Зауважує, що ознаки наркотичного сп`яніння наведені у пунктах 3,4 Інструкції №1452. Зазначена норма закону не містить таких ознаків наркотичного сп`яніння, як «почервоніння очей» та «тремтіння рук». Матеріали справи не містять доказів наявності у ОСОБА_1 передбачених законом ознаків наркотичного сп`яніння. Більш того, ані поліцейський, ані медичні працівники жодного разу не повідомили ОСОБА_1 за якими саме ознаки наркотичного сп`яніння вони вважають, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння.

Позиції сторін в суді :

В судовому захисник адвокат Трофімчук В.В. просив його апеляційну скаргу, подану в інтересах ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених в ній. Не заперечувала проти розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , належним чином повідомленої про місце, день та час судового розгляду.
Ураховуючи положення ст. 268 КУпАП, якою не передбачено обов`язкову участь особи щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а також строк, протягом якого особу може бути притягнуто до відповідальності в разі доведення її вини, та з огляду на те, що апелянтом не надано на розгляд суду будь-яких нових доказів, вважаю за можливе здійснити розгляд даної справи за відсутності належним чином повідомленого ОСОБА_1 .

Висновки суду:

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги з клопотанням про поновлення строку для звернення до суду з апеляційною скаргою, вислухавши пояснення адвоката, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 12 березня 2025 року без участі ОСОБА_1 або його захисника. Матеріали справи не містять підтвердження вручення оскарженої постанови судді Лупсякову О.С. Тож, ураховуючи вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника Трофімчука В.В. та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такого, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Також слід враховувати, що за практикою ЄСПЛ процесуальний порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, в силу тяжкості стягнень, які передбачені законом, в плані забезпечення прав особи та стандартів доказування має прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства, в тому числі і до додержання стандарту доведення поза розумним сумнівом.
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні.
ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився у медичному закладі, ухиляючись від здачі біологічних зразків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Аналіз диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП вказує на те, що до відповідальності може бути притягнуто водія транспортного засобу у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, і який відмовився від проходження огляду на стан такого сп`яніння у медичному закладі.
Таким чином, доказуванню підлягають всі обставини, які є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду встановлена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою Наказом Міністерствавнутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Відповідно до п. 2 р. 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 р. огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Відповідно до п.п. 7, 8, 12, 13 розділу ІІІ Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини є обов`язковим.
Згідно зі п.п. 3, 4 р. 1 Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. А ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №237630 від 03.02.2025 року, складеного стосовно ОСОБА_1 , вбачається, що 03.02.2025 р. о 15:00 годині за адресою: Донецька область, Покровський район, сел.Святогорівка, вул. Привітна (Радянська), 1/4, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «ВАЗ 21011», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку ОСОБА_1 відмовився у медичному закладі, ухиляючись від здачі біологічних зразків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Проте, з переглянутого відеозапису, доданого до матеріалів справи, вбачається, що працівники поліції не повідомляли водієві ОСОБА_1 про виявлення у нього будь-яких ознак наркотичного сп`яніння. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 повідомив, що на нього вже складено декілька протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які перебувають на розгляді в суді. Після категоричного заперечення ОСОБА_1 вживання будь-яких наркотичних речовин, працівник поліції для перевірки таких даних, запитував у ОСОБА_1 , чи буде він в цей раз здавати сечу (відеозапис ...0014, починаючи з 0:01). На запитання поліцейського ОСОБА_1 повідомив, що Інструкцією передбачено не лише здача сечі, а й інших видів біологічного середовища, які він може здати, зокрема, кров або слину, оскільки має проблеми зі здоров`я, не може здати сечу. Неодноразово наголошував, що він від проходження огляду не відмовляється.
З відеозапису....0015 вбачається, що по приїзду до медичного закладу працівники поліції разом з водієм ОСОБА_1 проходять до кабінету «Приймальне відділення», де на питання працівника медичної установи ОСОБА_1 зазначає: «Я не хочу мочитися за станом здоров`я, можу здати кров або слину», на що працівник медичної установи зазначає, що огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться лише за біологічними зразками сечі за допомогою спеціальних реагентів. Також, на питання працівника медичної установи водій ОСОБА_1 вказує: «Я не відмовляюсь від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, я просто не хочу мочитися, беріть кров». Після чого, працівниками поліції повторно висловлювалась ОСОБА_1 пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в умовах медичного закладу, на що останній зазначив: «Я не відмовляюсь від огляду, просто візьміть у мене кров для проведення обстеження, оскільки я не хочу мочитися за станом здоров`я». Потім працівники поліції разом з ОСОБА_1 вийшли з кабінету «Приймальне відділення» в коридор, з метою очікування, коли у ОСОБА_1 виникне потреба скористатись туалетом (15:26:04-15:30:38 година). Через деякий час працівниками поліції втретє висловлювалась ОСОБА_1 пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння в умовах медичного закладу, на що останній зазначив: «Я готовий пройти огляд та здати аналізи, однак мочитися не хочу». Після чого працівником поліції було повідомлено водію, що враховуючи, що з моменту його зупинки пройшло більше двох годин, однак ОСОБА_1 виказав відмову від проходження медичного огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння в установленому порядку, відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, який передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку, серед якого є медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при цьому роз`яснили водію ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та вийшли з приміщення медичної установи для складання протоколу (17:04:53-17:06:47 година). Під час складання протоколу, працівником поліції були поставлені водію питання, серед яких: чи буде останній надавати свої пояснення, про що водій ОСОБА_1 , підписуючи протокол про адміністративне правопорушення, надав відповідь: «Від медичного огляду не відмовляюсь, прошу взяти аналіз крові» (17:32:34-17:36:17 година);
Відповідно до ч. 1 ст. 266 КУпАП оглядові на стан наркотичного сп`яніння підлягають особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного сп`яніння Згідно з пунктом 2 Інструкції №1452 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Тобто, для висунення вимоги водієві пройти огляд на стан сп`яніння є певні ознаки, які дають працівнику поліції підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння.
Звісно, що ці ознаки виявляються особисто поліцейським, проте їх виявлення повинно бути зафіксовано і підтверджено матеріалами справи, що виключає свавільне, безпідставне, необґрунтоване висунення вимоги проходження огляду на стан сп`яніння.
Ознаки наркотичного сп`яніння наведені у пунктах 3, 4 Інструкції № 1452. Зазначені норми Інструкції не містять такої ознаки наркотичного сп`яніння, як «почервоніння очей», про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, що був складений щодо ОСОБА_1 працівниками поліції, та встановлено суддею в оскарженій постанові.
В той же час матеріали справи, а саме доданий видеозапис, не містить фіксування будь-яких дій поліцейських по виявленню у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які в послідуючому були зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення. Також відеозаписом не зафіксовано наявність у ОСОБА_1 вказаних ознак. Більш того, наявність таких ознак ОСОБА_1 працівниками поліції взагалі не оголошувалось.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від необхідності доводити свою непричетність до вчинення порушення.
Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАп обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд наголошує, що працівник поліції при виявленні ознак сп`яніння у водія повинен не лише формально зазначити ці ознаки у протоколі про адміністративне правопорушення, але й надати докази, які підтверджують наявність цих ознак, зокрема, зафіксувати їх на відеозаписі або виявити у присутності двох свідків. Проте, в даній справі працівником поліції не було навіть оголошено, виявлені ним у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння. 
Як вбачається із матеріалів справи, свідки при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не залучались. Отже, суд погоджується з доводами апелянта, що із переглянутого відеозапису не можливо встановити, що працівники поліції мали підстави вважати, що ОСОБА_1 мав явні ознаки наркотичного сп`яніння, та що такі були взагалі оголошенні водію, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Відібрання зразків біологічного середовища та їх лабораторне дослідження є лише частиною (останнім етапом) медичного огляду водія на стан сп`яніння. Як вбачається з додатку 3 до Інструкції № 1452, проведенню лабораторних досліджень передує: зовнішній огляд обстежуваної особи (стан одягу, шкіри); обстеження поведінки обстежуваної особи (адекватна, напружена, агресивна, загальмована тощо); оцінювання стану свідомості, орієнтування на місці, у часі та власній особистості; оцінювання мовної здатності (непорушена, зв`язність висловлювань, порушення артикуляції, змазаність мови); оцінка вегетативно-судинні реакції (стан шкірних покривів, слизових оболонок очей, язика, спітніння, слинотеча), дихання (незмінене, прискорене, уповільнене), вимірювання пульсу та артеріального тиску; оцінка зіниць (незмінені, звужені, розширені; реакція на світло: жива, млява); оцінка рухової сфери, міміки, ходи (хитка, розкидування ніг під час ходи), хода зі швидкими поворотами (без хитань, хитання при поворотах), поза Ромберга; виявлення тремтіння повік, язика, пальців рук. 
Проте, як вбачається з дослідженого відеозапису, медичні працівники жодне з цих обстежень не провели, а відразу запропонувавши ОСОБА_1 здати аналіз сечі.
За приписами п.6-8 Інструкції проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження — газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Згідно п.п.11,12 Інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
Тобто, одним із зразків для дослідження з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння може бути кров.
З доданого до матеріалів справи відеозапису вбачається, що знаходячись у медичному закладі ОСОБА_1 зазначав, що з фізіологічних причин не може надати зразок сечі, а пропонував зробити у нього забір крові для лабораторних досліджень з метою перевірки стану наркотичного сп`яніння. Проте в цьому йому було відмовлено, що є порушенням встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Таким чином, в ході розгляду справи в апеляційному суді не було встановлено безспірних доказів наявності у водія ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, які могли би бути підставою для висування працівниками поліції вимоги до водія пройти у медичному закладі огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Зафіксовані відеозаписом події у медичному закладі свідчать про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від надання зразків крові для лабораторних досліджень з метою виявлення стану сп`яніння, а таке дослідження прямо передбачено Інструкцією.
Таким чином, і працівниками поліції, і медичними працівниками допущені грубі порушення вимог Інструкції № 1452 під час організації та проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, що залишилось поза увагою судді 1-ї інстанції.
Апеляційний суд вважає, що наданими суду доказами не підтверджується факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.
Отже, оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді? встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно з ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Трофімчука В.В. підлягає задоволенню, постанова судді 1-ї інстанції – скасуванню, а провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП – закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Поновити адвокату Трофімчуку В.В. строк на апеляційне оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 березня 2025 року щодо ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу адвоката Трофімчука В.В., подану в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , задовольнити.
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 12 березня 2025 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та закрити провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Г.А. Гришин