ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року
м. Хмельницький

Справа № 676/715/25
Провадження № 22-ц/820/384/26

Хмельницький апеляційний суд у складі
 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Заворотна А. В.,
з участю: скаржниці ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,
представника заявниці ОСОБА_3 

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року (суддя Вдовичинський А. В., присяжні Слободян В. Р., Баранецький Ю. Й., повне судове рішення виготовлено 28 травня 2025 року) у справі за заявою ОСОБА_4 , заінтересовані особи Військова частина НОМЕР_1 , Військова частина НОМЕР_2 , Кам`янець-Подільський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області Хмельницького міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про оголошення фізичної особи померлою.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
28 січня 2025 року ОСОБА_4 , звертаючись до суду із заявою про оголошення фізичної особи померлою, зазначала, що вона є дружиною ОСОБА_5 . Її чоловік був призваний для проходження військової служби під час мобілізації в особливий період і направлений для проходження військової служби до військової частини. 16 листопада 2022 року до чергової частини Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області із заявою звернулась ОСОБА_6 про те, що починаючи з 30 жовтня 2022 року її брат ОСОБА_5 , солдат, навідник мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи у АДРЕСА_1 , не виходить на зв`язок. За цим фактом Кам`янець-Подільським РУП ГУНП в Хмельницькій області було розпочато кримінальне провадження № 12022242000001156 за частиною 1 статті 115 КК України. ОСОБА_5 02 листопада 2022 року брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту, безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно з матеріалами службового розслідування підтверджено факт зникнення безвісти ОСОБА_5 . Оголошення чоловіка померлим необхідно для отримання свідоцтва про смерть, отримання державної допомоги членам сім`ї загиблих захисників України, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Тому заявниця просила оголосити ОСОБА_5 померлим внаслідок участі 02 листопада 2022 року у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в районі населеного пункту Бахмут Донецької області.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року заяву задоволено та оголошено ОСОБА_5 померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .
ОСОБА_1 , як особа, яка не брала участі у справі, але вважає, що суд вирішив питання про її права та обов`язки, подала апеляційну скаргу на рішення суду та просить його скасувати. Посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Вона не була залучена до участі у справі як заінтересована особа, проте оголошення її сина померлим впливає на її права. За відсутності достовірних даних заперечує проти оголошення ОСОБА_5 померлим, оскільки це припиняє його статус як зниклої особи та офіційний розшук, подальші пошукові заходи, що створює незворотні правові та психологічні наслідки. Кримінальне провадження закрито, розшукові заходи не проводяться. У матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт можливої смерті ОСОБА_5 .
У відзиві ОСОБА_4 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін. Вважає судове рішення законним та обґрунтованим.
У засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник апеляційну скаргу підтримали. Представник заявниці апеляційну скаргу не визнав.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Суд першої інстанції правильно установив, що з 21 вересня 2010 року ОСОБА_4 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 з 30 листопада 2013 року був зареєстрованим за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 40 від 27 лютого 2022 року солдат ОСОБА_5 був призваний 27 лютого 2022 року на військову службу під час мобілізації в особливий період та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_3 .
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 31 жовтня 2022 року № 307 ОСОБА_5 прибув і приступив до виконання службових обов`язків в районі бойових завдань.
Довідкою військової частини НОМЕР_2 від 15 листопада 2024 року № 173 підтверджено те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 навідник 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі населеного пункту Бахмут Донецької області. 
16 листопада 2022 року за заявою ОСОБА_6 внесено відомості до ЄРДР за № 12022242000001156 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. 
За змістом сповіщення сім`ї (близьких родичів) про зниклого безвісти від 17 листопад 2022 року № 44 солдат ОСОБА_5 навідник 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 02 листопада 2022 року в напрямку населеного пункту Бахмут Донецької області пропав безвісти.
Відповідно до акту службового розслідування від 01 грудня 2022 року та витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 329-ОД службове розслідування відносно ОСОБА_5 завершене, інформація щодо того, що він добровільно здався в полон чи був захоплений, був поранений чи загинув, самовільно залишив місце служби відсутня.
Згідно з листом Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Збройних Сил України від № 502/2/9/556 від 08 грудня 2022 року додаткова інформація щодо стану та місця перебування солдата ОСОБА_5 відсутня.
Відповідно до витягу з протоколу № 2 засідання комісії оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 20 лютого 2025 року ОСОБА_5 визнано учасником бойових дій і зазначено, що на час розгляду вважається безвісти зниклим або таким, що потрапив в полон. 
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що докази у справі з високим ступенем вірогідності дають можливість припустити ймовірну загибель ОСОБА_5 під час виконання бойового завдання у районі воєнних (бойових) дій та наявні підстави для оголошення його померлим.
Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.
Відповідно до частини першої статті 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
За змістом частини другої статті 46 ЦК України фізична особа, яка пропала безвісти у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, може бути оголошена судом померлою після спливу двох років від дня закінчення воєнних дій. З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
Приписи частини другої статті 46 ЦК України пов`язують оголошення фізичної особи померлою у зв`язку з воєнними діями, збройним конфліктом, а не у зв`язку з воєнним станом як таким.
Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (стаття 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).
За змістом статті 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень;
бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); 
воєнні дії - організоване застосування сил оборони та сил безпеки для виконання завдань з оборони України;  
район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.
Відповідно бойові дії є однією із форм воєнних дій. Ці категорії співвідносять як ціле (воєнні дії) та частина (бойові дії). Тому воєнні дії, які законодавець згадує у частині другій статті 46 ЦК України, не обмежуються лише бойовими діями.
Збройний конфлікт - це збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт) (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про національну безпеку України»).
Законодавець розмежовує категорії «воєнні дії», «збройний конфлікт» і «воєнний стан».
Частина друга статті 46 ЦК України послуговується категоріями «воєнні дії» і «збройний конфлікт», а не «воєнний стан». Тому немає підстав пов`язувати початок перебігу строків, зазначених у частині другій статті 46 ЦК України, із введенням, припиненням або скасуванням воєнного стану в Україні.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2024 року у справі № 755/11021/22.
Велика Палата Верховного Суду виснувала, що шість місяців, які визначені в реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, мають відраховуватися від дня закінчення активних бойових дій на місці (на території) ймовірної загибелі фізичної особи, що дозволятиме надати правову охорону людям, які постраждали від війни та у яких у зв`язку з вірогідною смертю зниклої фізичної особи виникають певні цивільні права та правомірні інтереси, і забезпечуватиме правову справедливість.
Конкретні воєнні дії мають територіальну і часову характеристики. Джерелом офіційної інформації про ці характеристики є Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, в подальшому наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
У цьому наказі зазначені (1) території, на яких ведуться (велися) бойові дії, зокрема: (а) території можливих бойових дій; (б) території активних бойових дій; (в) території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси; (2) тимчасово окуповані рф території України. До того ж цей наказ містить інформацію про дату початку та завершення бойових дій на відповідній території.
Отже, суди можуть використовувати дані, зокрема з вказаного наказу, для визначення часових характеристик ведення воєнних дій на конкретній території України.
Велика Палата Верховного Суду наголошувала на тому, що обчислення шестимісячного строку, зазначеного у реченні другому частини другої статті 46 ЦК України, від дня припинення або скасування воєнного стану в Україні загалом або закінчення воєнних дій, збройного конфлікту на усій її території суперечило б принципу правовладдя (верховенства права) та його складовій - правовій визначеності.
У частині другій статті 46 ЦК України йдеться про воєнні дії, збройний конфлікт, а не про воєнний стан. Не можна тлумачити цей припис як такий, що його можливо застосувати стосовно оголошення особи померлою винятково після скасування воєнного стану на усій території України.
Також не можна відраховувати шестимісячний строк, передбачений частиною другою статті 46 ЦК України, від дати ймовірної загибелі фізичної особи на території ведення активних бойових дій, оскільки внаслідок триваючих активних бойових дій ситуація на певній території може бути невизначеною та непередбачуваною. Зокрема, зв`язок із особою може перерватися з різних причин, особа може бути змушена змінити місце постійного проживання, перебування або потрапити в полон, що ускладнює встановлення обставин її зникнення. В умовах воєнних дій, збройного конфлікту часто бракує достовірної інформації, що унеможливлює навіть гіпотетичне визначення дати ймовірної загибелі, а відтак і об`єктивне обчислення строків для оголошення особи померлою.
Шестимісячний строк, який у цьому випадку обраховується з дня закінчення активних бойових дій, виконує функцію своєрідного запобіжника, спрямованого на захист прав та інтересів фізичної особи, яка може перебувати в невідомому місці або тимчасово не мати змоги вийти на зв`язок з різних причин, пов`язаних з обставинами воєнних дій, збройного конфлікту. Така правова гарантія запобігає передчасному оголошенню особи померлою, враховуючи, що в умовах війни можуть бути численні фактори, які заважають встановленню фактичного місця перебування людини. Цей строк забезпечує можливість з`ясування додаткових обставин або отримання нової інформації про зниклу особу, що сприяє уникненню помилкових судових рішень, які могли б призвести до негативних правових наслідків для самої особи, її родичів і суспільства загалом.
Велика Палата Верховного Суду звертала увагу, що з урахуванням конкретних обставин справи суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій.
У такому випадку у разі подій (наприклад, авіаударів, ракетних обстрілів, терактів, підривів на мінах, загибелі під час евакуації чи гуманітарної місії) на територіях, які формально не є зоною активних бойових дій, але мають прямий зв`язок з воєнними діями, збройним конфліктом, суд має право розпочати відлік шестимісячного строку з моменту такої події. Якщо докази, як-от: відеоматеріали, документи або показання свідків тощо, дозволяють з високим ступенем вірогідності припустити ймовірну загибель особи, зволікання у визнанні фізичної особи померлою стає невиправданим і не відповідає принципу правової визначеності.
Суд установив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 навідник 1 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_2 брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в районі населеного пункту Бахмут Донецької області, та пропав безвісти. 
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, активні бойові дії у населеному пункті Бахмут Донецької області, в якому під час виконання бойового завдання пропав безвісти ОСОБА_5 , велися із 24.02.2022 року по 12.12.2023 року, а з 13.12.2023 року вказана територія є тимчасово окупованою російською федерацією.
Докази в справі у сукупності достовірно не свідчать про смерть ОСОБА_5 , а лише дають підстави для обґрунтованого припущення його смерті за обставин, що підтверджені цими доказами.
Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на незалучення її до участі у справі, як на підставу скасування судового рішення, не заслуговує на увагу. 
Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб (частина третя статті 42, частина четверта статті 294 ЦПК).
До заінтересованих осіб належать особи, які беруть участь у справі та мають у ній юридичну заінтересованість. Коло заінтересованих осіб визначається взаємовідносинами із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають визнанню і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Участь у справі цих осіб обумовлюється тим, що із визнанням обставин заявник може реалізувати свої права у правовідносинах, у яких беруть участь і заінтересовані особи. Для цих осіб характерним є те, що їхні суб`єктивні права та обов`язки мають юридичний зв`язок із суб`єктивними правами і обов`язками заявників.
Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами заявників і зумовлюються визнанням обставин. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту заявити про порушення чи оспорювання їхніх суб`єктивних прав.
Вирішуючи питання про те, яка саме заінтересована особа повинна бути залучена до участі у справі окремого провадження, слід також враховувати і взаємовідносини із заявником у зв`язку з обставинами, які підлягають визнанню і які можуть вплинути на їх інтереси та (або) обов`язки.
Відповідно до статті 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Заінтересовані особи беруть участь у справах окремого провадження з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави. Але на відміну від заявника ці особи самі не звертаються до суду із заявою, а вступають у вже розпочатий процес з власної ініціативи або притягуються до участі у справі судом.
ЦПК України не визначено осіб, які є заінтересованими у справах, які суд розглядає в порядку окремого провадження. Коло заінтересованих осіб визначається залежно від мети встановлення фактів, взаємовідносин таких осіб із заявником у зв`язку з фактами, які підлягають встановленню, і які можуть вплинути на їх права та обов`язки. Неправильне визначення такої особи заявником не є підставою для відмови у задоволенні заяви, оскільки заінтересовані особи повинні бути залучені до участі у справі також з ініціативи суду або можуть вступити у справу з власної ініціативи.
Такі правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 13 червня 2024 року у справі № 333/8899/21; від 13 листопада 2024 року у справі № 308/14160/21.
Оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням встановлених обставин справи, спливу більш як шести місяців по завершенню активних бойових дій в місці зникнення ОСОБА_5 , суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для оголошення його померлим. 
Доводи апеляційної скарги правильний висновок суду не спростовують. 
Порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування рішення, суд не допустив.
Рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 23 травня 2025 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 04 березня 2026 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта