Справа № 420/39537/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
В С Т А Н О В И В:
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса), в якому позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність Військової академії (м. Одеса) (місцезнаходження: вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, код ЄДРПОУ 24983020) щодо нездійснення розгляду звернення ОСОБА_1 (має право здійснювати будь-які платежі за паспортом серія НОМЕР_1 від 01.06.2011) у формі заяви від 26.08.2025;
зобов`язати Військову академію (м. Одеса) (місцезнаходження: вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009, код ЄДРПОУ 24983020) розглянути звернення ОСОБА_1 (має право здійснювати будь-які платежі за паспортом серія НОМЕР_1 від 01.06.2011) у формі заяви від 26.08.2025 в порядку, визначеному Законом України від 02.10.1996 № 393/96-ВР "Про звернення громадян".
В обґрунтування вимог позову зазначається, що 26.08.2025, в порядку ст.ст. 5, 15 ЗУ «Про звернення громадян», звернувся до Військової академії (м. Одеса) із заявою. Дане звернення було направлено на адресу Відповідача засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням, що підтверджується квитанцією від 26.08.2025 (трекінговий номер 4001100106346). Згідно даних трекінгу АТ «Укрпошта» за трек-номером « 4001100106346», поштове відправлення було вручено адресату 02.09.2025. Проте, станом на час звернення до суду, відповідь за результатом розгляду заяви Позивача від Відповідача в жоден із запропонованих способів (на поштову адресу чи електронну пошту) не надходила; ініційовані питання залишилися без належного процесуального реагування. 
Позивач вважає, що така бездіяльність Відповідача є протиправною і такою, що порушує право Позивача на розгляд звернень громадян органами державної влади, місцевого самоврядування та їх посадовими особами, керівниками та посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань).
Ухвалою суду від 08.12.2025 року прийнято адміністративний позов до провадження та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідачем до суду подано відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача зазначив, що уважно розглянувши звернення ОСОБА_1 , посадові особи Військової академії (м. Одеса) надали відповідь від 23.09.2025 року, вихідний №192/ВихЗВГ/1899, відповідь була надіслана на електронний почтовий адрес ОСОБА_1 , який було вказано в зверненні «Відомості направити на поштову адресу: АДРЕСА_1 , або електрону пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 , при відправці відповіді на звернення, зроблена описка в останньому символі пошти, в результаті ОСОБА_1 не отримав відповідь. Військова академія (м. Одеса), повторно направила відповідь на звернення ОСОБА_1 , відповідь направлена - 05.12.2025 року. 
Отже Військова академія (м. Одеса) розглянула звернення ОСОБА_1 .
На підставі викладеного представник відповідача у задоволенні адміністративного позову просить відмовити.
Ухвалою суду від 16.03.2026 року в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду, викладеного у відзиві - відмовлено.
Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.
Судом встановлено, що 26.08.2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Військової академії (м. Одеса) заяву, в якій просив:
1) Нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих (базового місяця) - січня 2008 року, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44. 
2) Нарахувати і виплатити ОСОБА_1 різницю індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.06.2019 включно, відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 № 44.
3) Надати відомості про:- розміри нарахованого і виплаченого ОСОБА_1 грошового забезпечення за лютий і березень 2018 року, з урахуванням всіх його складових;- розміри нарахованої і виплаченої ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно, з розбивкою по місяцям та із зазначенням базового місяця, котрий застосовувався під час розрахунку розміру індексації;- розміри нарахованої і виплаченої ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 21.06.2019 включно. 
4) Надати витяги із наказів начальника (по стройовій частині) про зарахування та виключення ОСОБА_1 до/зі списків особового складу Військового інституту (м. Одеса). 
Також в заяві зазначено - відомості направити на поштову адресу: АДРЕСА_2 , або електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Згідно даних поштового відстеження заява ОСОБА_1 від 26.08.2025 року отримана Військовою академією (м. Одеса) - 02.09.2025 року.
Як стверджує позивач, йому станом на час звернення до суду, відповідь за результатом розгляду заяви від відповідача не надходила.
Листом від 23.09.2025 року № 192/ВихЗВГ/1899 Військовою академією (м. Одеса) надано відповідь, до якої додано довідку щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, довідку щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, на копію наказу про виключення зі списків особового складу.
23.09.2025 року лист від 23.09.2025 року № 192/ВихЗВГ/1899 направлений Військовою академією (м. Одеса) на електронну адресу - cfybrel@ukr.net.
05.12.2025 року у зв`язку з виявленням помилки в адресі електронної пошти, Військовою академією (м. Одеса) направлено лист від 23.09.2025 року № 192/ВихЗВГ/1899 на електронну адресу - ІНФОРМАЦІЯ_1 
Вирішуючи спірні правовідносини в межах заявлених позовних вимог, надаючи юридичну кваліфікацію встановленим обставинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Частиною 1 статті 5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.
Згідно з частиною 2 статті 7 Закону України "Про інформацію" ніхто не може обмежувати права особи у виборі форм і джерел одержання інформації, за винятком випадків, передбачених законом. Суб`єкт інформаційних відносин може вимагати усунення будь-яких порушень його права на інформацію.
Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі - Закон №393/96-ВР) встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Згідно зі статтею третьою Закону № 393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.
Положеннями частини сьомої статті 5 Закону № 393/96-ВР встановлено, що у зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги.
Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями. Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються (частини 3 та 4 ст. 7 Закону № 393/96-ВР).
Відповідно до частин 1, 3, 4 ст.15 Закону №393/96-ВР органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
Частиною 1 статті 16 Закону №393/96-ВР визначено, що скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.
За нормами статті 19 Закону №393/96-ВР органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:
об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;
у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;
на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;
скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;
забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;
письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;
вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;
у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;
не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;
особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.
Статтею 20 Закону №393/96-ВР визначено, що звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.
З матеріалів справи слідує, що 26.08.2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Військової академії (м. Одеса) заяву, відповідно до Закону №393/96-ВР, яка отримана відповідачем 02.09.2025 року.
У вказаній заяві заявник просив направити відомості на поштову адресу: АДРЕСА_2 , або електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Листом від 23.09.2025 року № 192/ВихЗВГ/1899 Військовою академією (м. Одеса) надано відповідь, до якої додано довідку щодо нарахованої та виплаченої індексації грошового забезпечення, довідку щодо нарахованого та виплаченого грошового забезпечення, на копію наказу про виключення зі списків особового складу.
Однак, суд зауважує, що лист від 23.09.2025 року № 192/ВихЗВГ/1899 направлений на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_1  - 23.09.2025 року о 17:49 год., що підтверджується наданим до суду електронним повідомлення.
При цьому, 05.12.2025 року у зв`язку з виявленням помилки в адресі електронної пошти, Військовою академією (м. Одеса) направлено лист від 23.09.2025 року № 192/ВихЗВГ/1899 на електронну адресу - cfybre1@ukr.net.
З вищевикладеного слідує, що відповідачем, в порядку Закону України «Про звернення громадян», листом від 23.09.2025 року № 192/ВихЗВГ/1899 надано відповідь на заяву позивача від 26.08.2025 року, тобто формально дотримано загальний місячний строк розгляду звернень, проте фактично у вказаний строк не повідомлено позивача про наслідки розгляду вказаної заяви.
Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 10 червня 2021 року по справі № 560/3069/19 вказав, що за правилами п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, яка передбачає повноваження суду при вирішенні справи, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Зі змісту цієї норми випливає, що суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною, одночасно зобов`язавши його виправити оскаржувані порушення.
Таким чином, визнавши протиправною бездіяльність відповідача щодо недотримання строку розгляду звернення громадянина, суд не відновить порушеного, на думку позивача, права на звернення до органу державної влади, оскільки відповідь на це звернення вже ним отримана.
За таких підстав, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової академії (м. Одеса) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ).
Відповідач: Військова академія (м. Одеса) (код ЄДРПОУ 24983020, адреса: вул. Фонтанська дорога, 10, м. Одеса, 65009). 

Суддя П.П. Марин

.