Справа № 279/4939/25
Провадження №2-о/283/23/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и

10 квітня 2026 року м. Малин 

Малинський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого - судді Тимошенка А.О., 
за участю:
секретаря Левченко О.І., 
заявника ОСОБА_1 ,
представника заявника ОСОБА_2 ,
представник Міністерства оборони України Стадник С.І., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України та Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу,-

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою в якій просить встановити факт того, що вона постійно проживала з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вважається зниклим безвісти за особливих обставин під час захисту Вітчизни з 09.04.2025 року, однією сім?єю без реєстрації шлюбу з 2004 року до дня зникнення його безвісти 09.04.2025 року.
Встановлення даного факту необхідне їй для отримання права на виплату грошового забезпечення, як члену сім?ї військовослужбовця, а також для отримання одноразової грошової допомоги у зв?язку із загибеллю ОСОБА_3 .
В судовому засіданні представник заявника вимоги підтримав та пояснив, що з 2004 року ОСОБА_1 проживала однією сім?єю з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народилось троє дітей:
- ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 ;
- ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
З 16.01.2025 року ОСОБА_3 був мобілізований та проходив військову службу у Збройних Силах України. 09.04.2025 року під час виконання бойового завдання ОСОБА_3 зник безвісти. За таких обставин ОСОБА_1 , як дружина ОСОБА_3 , має право на отримання його грошового забезпечення, а також на виплату одноразової грошової допомоги у зв?язку з його смертю.
Представник Міністерства оборони України Стадник С.І. заперечив проти встановлення факту проживання однією сім?єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , оскільки такий факт може бути встановлений у тому випадку, якщо від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника. В даному випадку ОСОБА_1 не відноситься до переліку осіб, які мають право на виплату грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_3 . Також на даний час вона не має права і на виплату одноразової грошової допомоги у зв?язку із смертю військовослужбовця ОСОБА_3 , оскільки факт його смерті не встановлений і померлим він не оголошений.
Представник Військової частини НОМЕР_1 в судове засідання не з?явився і жодних заяв по справі не надіслав, хоча Військова частина НОМЕР_1 належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи через електронний кабінет (а.с. 115). 
Дослідивши надані докази, суд вважає що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно копії паспорта ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований в селі Писарівка Коростенського району (до адміністративної реформи Малинського району) Житомирської області (а.с. 18-22). Згідно довідок Чоповицької селищної ради Коростенського району Житомирської області ОСОБА_3 проживав в будинку АДРЕСА_1 разом з заявником ОСОБА_1 та її дітьми: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 35-36, 46).
Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні також показав, що ОСОБА_3 ще до 2005 року почав проживати з його матір?ю ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.04.2025 року № 2499 солдат ОСОБА_3 , який проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 старшим стрільцем 4 аеромобільного відділення 3 аеромобільного взводу 15 аеромобільної роти НОМЕР_2 аеромобільного батальйону з 09.04.2025 року зник безвісти за особливих обставин під час захисту Вітчизни поблизу населеного пункту Андріївка Волноваського району Донецької області (а.с. 42-43). 
У зв?язку з цим до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.04.2025 року були внесені відомості № 12025060510000109 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 34), а заявнику ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_5 направлене сповіщення проте, що ОСОБА_3 вважається таким, що зник безвісти за особливих обставин під час захисту Вітчизни (а.с. 33).
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять:
-посадовий оклад, оклад за військовим званням;
-щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
-одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.  Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, які тимчасово проходять військову службу за межами України, зберігається виплата грошового забезпечення в національній валюті та виплачується винагорода в іноземній валюті за нормами і в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігається виплата грошового забезпечення.
Військовослужбовець має право скласти у письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти про виплату належного йому грошового забезпечення особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження на випадок полону).
Порядок підтвердження справжності підпису військовослужбовця на особистому розпорядженні на випадок полону, оформлення та зберігання такого розпорядження та його скасування здійснюються у порядку, передбаченому пунктом 4 статті 16 цього Закону.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону грошове забезпечення виплачується дружині (чоловіку), законним представникам малолітніх (неповнолітніх) дітей, дітям з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законним представникам та батькам військовослужбовців (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені). Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 50 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзаці четвертому цього пункту, грошове забезпечення виплачується повнолітнім дітям, рідним братам (сестрам), законним представником яких є військовослужбовець. Таким особам рівними частками виплачується частина грошового забезпечення, що в загальній сумі не перевищує 20 відсотків грошового забезпечення, визначеного після здійснення встановлених законом відрахувань.
Виплата грошового забезпечення особі (особам), визначеній (визначеним) в особистому розпорядженні на випадок полону, та особам, передбаченим цим пунктом, здійснюється до повного з`ясування обставин захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, інтернування військовослужбовців у нейтральних державах або зникнення безвісти, їх звільнення з полону або визнання судом безвісно відсутніми чи оголошення судом померлими. У всіх випадках виплата грошового забезпечення здійснюється не більше ніж до дня виключення військовослужбовця із списків особового складу військової частини.
Грошове забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, підлягає індексації відповідно до закону. Порядок та умови перерахунку розміру грошового забезпечення таких військовослужбовців встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У разі відсутності особистого розпорядження на випадок полону та осіб, зазначених в абзацах четвертому - п`ятому цього пункту, належні та не виплачені військовослужбовцям, захопленим у полон або заручниками, а також інтернованим у нейтральних державах або зниклим безвісти, суми грошового забезпечення після оголошення їх судом померлими включаються до складу спадщини.
Дія цього пункту не поширюється на військовослужбовців, які добровільно здалися в полон, самовільно залишили військові частини (місця служби) або дезертирували зі Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або зниклими безвісти, зберігаються передбачені законом інші види забезпечення.
Заявник не надала доказів того, що існує особисте розпорядження ОСОБА_3 про виплату їй грошового забезпечення на випадок захоплення його в полон або заручником, інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти. За таких обставин право на виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 мають: дружина, законні представники малолітніх (неповнолітніх) дітей, діти з числа осіб з інвалідністю з дитинства (незалежно від віку) або їх законні представники та батьки військовослужбовца (крім тих із зазначених осіб, які одержують від військовослужбовця аліменти, а також батьків, позбавлених батьківських прав, за умови що ці права не були поновлені).
У разі відсутності вказаних осіб право на виплату грошового забезпечення ОСОБА_3 мають: повнолітні діти, рідні брати (сестри), законним представником яких є військовослужбовець.
ОСОБА_1 не є дружиною ОСОБА_3 та не входить до переліку осіб, які мають право на виплату його грошового забезпечення. З цих підстав Військовою частиною НОМЕР_1 ОСОБА_1 правомірно було відмовлено у виплаті грошового забезпечення ОСОБА_3 .
Стосовно права отримання одноразової допомоги у зв?язку із смертю ОСОБА_3 суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»  одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби ;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;
4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;
5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;
6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;
7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через один рік після звільнення її з військової служби;
8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;
9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.
Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу", указами Президента України.
Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право скласти в письмовій довільній формі особисте розпорядження на випадок своєї загибелі (смерті) про виплату одноразової грошової допомоги особі (особам) за його вибором, визначивши розмір частки таких осіб у відсотках (далі - особисте розпорядження).
Справжність підпису військовослужбовця Збройних Сил України, військовозобов`язаного, резервіста, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, на особистому розпорядженні засвідчує командир військової частини або нотаріус.
Оригінал особистого розпорядження зберігається у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації місця проживання або за місцем призову (прийняття) на військову службу такої особи, якщо такий призов (прийняття) на військову службу здійснювався (здійснювалося) не за місцем реєстрації місця проживання військовозобов`язаного або резервіста.
У разі складання особистого розпорядження військовослужбовцем Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, крім Збройних Сил України, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону, справжність підпису на особистому розпорядженні засвідчує командир/керівник підрозділу органу (служби, військового формування) або нотаріус.
Оригінал особистого розпорядження зберігається в особовій справі військовослужбовця Служби безпеки України, іншого органу або військового формування, зазначених у підпункті 1 пункту 1 статті 3 цього Закону.
Порядок та строки передачі військовослужбовцем оригіналу особистого розпорядження командиру військової частини, командиру/керівнику підрозділу органу (служби, військового формування) для зберігання в особовій справі визначаються Кабінетом Міністрів України.
Військовослужбовець, військовозобов`язаний або резервіст, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, має право у будь-який час скасувати особисте розпорядження або скласти нове.
Кожне нове особисте розпорядження скасовує дійсність попереднього.
Заборонено розголошувати зміст особистого розпорядження до встановлення факту загибелі (смерті) особи, яка його склала.
В статті 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вказано, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання однорпазової грошової допомоги мають особи, зазначені у пункті 4 цієї статті.
2. За наявності особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають особи, на користь яких складено таке особисте розпорядження, у розмірі частки, визначеної в такому розпорядженні у відсотках.
Незалежно від змісту особистого розпорядження право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки загиблої (померлої) особи у розмірі 50 відсотків частки, яка належала б кожному з них у разі призначення і виплати одноразової грошової допомоги за відсутності особистого розпорядження.
3. У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 цієї статті, у рівних частках.
4. До членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать:
- діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав;
- вдова (вдівець);
- батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті);
- внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли);
- жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили;
- інші утриманці загиблої (померлої) особи, які мають право на пенсію в разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Із змісту ст. ст. 16, 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вбачається, що заявник ОСОБА_1 матиме право на виплату одноразової грошової допомоги у зв?язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_3 , якщо рішенням суду буде встановлений факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім?єю. Однак таке право у ОСОБА_1 виникне тільки після встановлення факту загибелі (смерті) ОСОБА_3 .
На даний час такий факт не встановлений, а тому ОСОБА_1 не має права на виплату їй одноразової грошової допомоги.
Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Мається на увазі, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.
Оскільки заявник ОСОБА_1 не входить до переліку осіб, які мають право на отримання грошового забезпечення ОСОБА_3 , а також не має права на отримання одноразової грошової допомоги у зв?язку із загибеллю (смертю) ОСОБА_3 , так як факт його загибелі (смерті) не встановлений, то встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не потягне за собою виникнення у заявника права на отримання грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги.
За таких обставин суд відмовляє ОСОБА_1 у встановленні факту проживання її однією сім?єю з ОСОБА_3 .
Керуючись ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»,-

ухвалив:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім?єю відмовити повністю.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Суддя:	  	А.  О.  Тимошенко