Справа № 577/495/26
Провадження № 2/577/656/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

05 березня 2026 року       м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області 
у складі головуючого судді   Потій Н.В.,
за участю секретаря    Волошко І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25438,22 грн., -
В С Т А Н О В И В:
І. Стислий виклад позиції сторін.
Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 500844295 від 02.02.2021 у розмірі 25438,22 грн., судові витрати у виді судового збору та витрати про надання правничої допомоги. В обґрунтування позову вказує, що 02.02.2021 відповідач уклав з АТ «Альфа Банк» (12.08.2022 загальними зборами акціонерів назву змінено на АТ «Сенс Банк») угоду про надання споживчого кредиту № 500844295. Позивач належним чином виконав свій обов`язок щодо надання позичальнику ОСОБА_1 кредиту. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконав. 12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування з АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк». Просить стягнути 2662,40 грн судового збору та 2596,90 грн витрат на правничу допомогу.
Відзив на позов не надано.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 03.02.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження, постановлено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (а.с.30)
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву в якій прохав розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує .
Відповідач ОСОБА_1 , який в силу вимог п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, повторно до суду не з`явився.
05.03.2026 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України(далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
ІІІ Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
02.02.2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «Альфа-Банк» (далі – Банк) (12.08.2022 загальними зборами акціонерів назву змінено на АТ «Сенс Банк» з метою отримання банківських послуг.
Зокрема, 02.02.2021 року підписанням Оферти на укладання угоди про надання кредиту № 500844295 відповідач запропонував Банку укласти Угоду про надання споживчого кредиту, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Банк прийняв пропозицію Відповідача та підписав Акцепт пропозиції на укладання угоди про надання кредиту № 500844295. Акцепт пропозиції на укладення Угоди отримано відповідачем, про що свідчить його власноручний підпис.Сторони уклали угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії: тип кредиту «кредит готівкою» 30031,85 грн, процентна ставка, річних 32 %, строк кредиту 24 місяці, спосіб видачі – переказ коштів на рахунок НОМЕР_1 , відкритий в АТ «Альфа-Банк» (а.с. 8-9).
02 лютого 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту (а.с.10)
Згідно з графіку платежів та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супровідних послуг за період з 02.02.2021 по 03.02.2023 загальна вартість кредиту – 41045,69 грн, з яких: сума кредиту за договором -30031,85 грн, проценти за користуванням кредиту – 11013.84 грн (а.с.8 на звороті).
Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 15.10.2025 має борг за кредитним договором № 500844295 від 02.02.2021  в сумі 25438,22 грн, з яких: 18275,96 грн – за кредитом, 7162,26 грн. – по відсотках (а.с.7).
Згідно меморіального ордеру №41970255 від 03.02.2021 ОСОБА_1 надано кредит за кредитним договором № 500844295 від 02.02.2021 в сумі 30031,85 грн (а.с.12 на звороті).
Як вбачається з виписки по особовому рахунку ОСОБА_1 за період з 02.02.2021 по 15.10.2025, відповідач користувався кредитними коштами (а.с.13-18). 
06.11.2023 АТ «Сенс Банк» на адресу ОСОБА_1 надіслано вимогу про усунення порушень умов кредитного договору (а.с. 21).
ІV. Норми права.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (частина перша статті 642 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 ст.77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності .
V. Оцінка суду.
Суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`активному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо вважає, що існують підстави для задоволення позову. Встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що ОСОБА_1  взяті на себе зобов`язання не виконав, у передбачений в договорі строк грошові кошти не повернув, доказів відсутності заборгованості не не надав. Розмір суми заборгованості підтверджується умовами укладеного договору. За таких обставин, з ОСОБА_1  підлягає стягненню 25438,22 грн заборгованості за кредитним договором на користь позивача.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

VІ. Процесуальні витрати.
Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується наступним.
Згідно із ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» при зверненні до суду був сплачений судовий збір в розмірі 2662,40 грн (а.с. 6).
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК з відповідача слід стягнути на користь позивача 2662,40 грн. судового збору
Згідно із ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Ч.2 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19).
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем наданий договір про надання послуг №1006 від 28.01.2025, укладений між АТ «Сенс Банк» та адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», відповідно до якого винагорода виконавця (гонорар) за підготовку і подання позовної заяви до суду складає 375 грн, за отримання рішення суду – 225 грн, комісійна винагорода від стягнутих коштів на користь замовника – 7,85%.
В той же час, жодного доказу надання юридичних послуг адвокатським об`єднанням «СмартЛекс», а саме: обсяг наданих адвокатом послуг, час витрачений адвокатом на надання послуг, акти прийому-передач тощо за кредитним договором №500844295 від 02.02.2021 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості суду не надано.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що витрати на правничу допомогу позивачем не доведені, а тому в задоволенню не підлягають
Керуючись ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-281, 352, 354, 355 ЦПК України, -
У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 25438,22 грн – задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №500844295 від 02.02.2021, у розмірі 25438,22 грн. та 2662,40 грн. судового збору, а всього 28100,62 грн
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного 
рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повне найменування сторін: 
Позивач: Акціонерне товариство «Сенс Банк» (код ЄДРПОУ 23494714, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100).
Відповідач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Суддя        Н.  В. Потій