21.04.2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
копія
Справа № 401/488/26 
Провадження № 2/401/1016/26

21 квітня 2026 року     м. Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Мельничика Ю.С.,
з участю: секретаря судового засідання Рудської В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух справи):
У лютому 2026 року ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 547257-КС-001 від 13.07.2025 року в розмірі 27858,00 грн. та судового збору у розмірі 2662,40 грн.
Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 12 березня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача у позовній заяві просить провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.
Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється.

Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика":
Позовні вимоги позивач мотивував тим, що згідно кредитного договору №547257-КС-001 від 13.07.2025 року, відповідач ОСОБА_1 отримала в ТОВ «Бізнес Позика» кредит у вигляді грошових коштів на картковий рахунок у розмірі 11000,00 грн зі сплатою процентів за користування кредитом. За умовами кредитного договору відповідач був зобов`язаний кожного місяця здійснювати часткове погашення основної суми. Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, проте відповідач належним чином свої зобов`язання за кредитним договором виконувала частково, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі 27858,00 грн, що складається з: 10340,00 грн - тіло кредиту; 11828,40 грн - сума прострочених платежів по процентах, 4879,60 - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ; 810,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією, у зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості.

Позиція відповідача, ОСОБА_1 :
Відповідач надав суду письмову заяву про визнання позовних вимог, просить розгляд справи проводити без її участі.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини справи:
Судом встановлено, що 13.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" та ОСОБА_1 укладено договір №547257-КС-001 про надання кредиту. Відповідно до його умов відповідачу надано кредит у розмірі 11000,00 грн строком на 24 тижні. Стандартна денна процентна ставка 1 %. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 6942,76 %. Строк дії Договору: до 28.12.2025 року. Комісія за видачу кредиту 2200 грн. Надання кредитних коштів підтверджується довідкою надавача платіжних послуг ТОВ "ПрофітГід".
До матеріалів справи також додана візуальна форма послідовності дій клієнта ОСОБА_1 щодо укладення електронного договору №547257-КС-001 про надання кредиту від 13.07.2025 року, в якій відображена послідовність дій позивача та відповідача як клієнта.
Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитом та з довідки про стан заборгованості у позичальника ОСОБА_1 станом на 15.02.2026 року утворилась заборгованість за договором №547257-КС-001 від 13.07.2025 року в розмірі 27858,00 грн., яку позивач просить стягнути на свою користь, і яка складається з: 10340,00 грн - тіло кредиту; 11828,40 грн - сума прострочених платежів по процентах, 4879,60 - сума заборгованості по відсотках відповідно до ст. 625 ЦКУ; 810,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією. При цьому проценти нараховані в межах строку на який було надано кредит.
У лютому 2026 року ТОВ "Бізнес Позика" звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 547257-КС-001 від 13.07.2025 року в розмірі 27858,00 грн. та судового збору у розмірі 2662,40 грн.

Оцінка суду (джерела права) та висновок суду:
Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Згідно з ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Крім цього, за змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).
У статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Частина 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2020 року в справі № 572/2515/15-ц вказано, що "відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи. Тобто повинно мати місце не лише визнання позову, а й законні підстави для задоволення позову".
Пунктом 2.5 кредитного договору №547257-КС-001 передбачено сплату комісії за надання кредиту у розмірі 2200 грн.
Так, 10 червня 2017 року набув чинності Закон України "Про споживче кредитування", у зв`язку із чим у ЗУ "Про захист прав споживачів" текст ст. 11 викладено в такій редакції: "Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України "Про споживче кредитування".
Положення ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України "Про захист прав споживачів" з набуттям чинності Закону України "Про споживче кредитування" залишилися незмінними.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про споживче кредитування", загальні витрати за споживчим кредитом витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.
Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про споживче кредитування" до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України "Про споживче кредитування" передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України "Про споживче кредитування" щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про споживче кредитування".
Аналізуючи умови договору про споживчий кредит №547257-КС-001, суд дійшов висновку про правомірність дій щодо встановлення комісії за надання кредиту, оскільки укладеним договором передбачено нарахування комісії за надання кредиту.
Отже, виходячи з аналізу вимог п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 2 ст. 8, ч. 1 ст. 1, ст. 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність" така форма витрат, як комісія за надання кредиту існує на законодавчому рівні, визначається кожним банком (фінансовою установою) індивідуально та затверджується внутрішніми актами.
Договір був підписаний сторонами, ними не оскаржувався, а отже є обов`язковим до виконання.
Так, комісія за надання кредиту в розмірі 2200 грн. нараховується та підлягає сплаті одноразово в день укладення договору, вона відображена і в тексті кредитного договору, який був підписаний відповідачем, що свідчить про обізнаність останньої щодо включення комісії "за надання кредиту" до загальних витрат за кредитним договором.
Таким чином, надані позивачем докази у їх сукупності дають підстави для висновку, що позивач виконав прийняті на себе зобов`язання в повному обсязі, надав відповідачу кредитні кошти. При цьому, невиконання відповідачем своїх зобов`язань за вказаним договором, а саме неповернення отриманих сум кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості, що визнано і самим відповідачем.
Отже, ухиляючись від повернення отриманих кредитних коштів і сплати заборгованості за кредитом у вказаному розмірі, відповідач порушує зобов`язання за даним договором і права позивача.

Щодо стягнення заборгованості за відсотками за ст. 625 ЦК України у розмірі 4879,60 грн., суд зазначає наступне.
Згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" та Закону України "Про введення воєнного стану в Україні" в Україні 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та на момент винесення рішення продовжує діяти.
Відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за ст. 625 ЦК України у розмірі 4879,60 грн., задоволенню не підлягають.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по тілу кредиту, по процентрах та комісії, оскільки судом встановлено, що між сторонами дійсно виникли кредитні відносини внаслідок підписання електронного договору, відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання по договору, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором №547257-КС-001 від 13.07.2025 року у розмірі 22978,40 грн.
Судові витрати у справі розподіляються у відповідності з положеннями ст.141 ЦПК України та покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн., так як позовні вимоги задоволено частково, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2196,06 грн. (2662,40 х (22978,40 грн./ 27858,00 грн.).
У зв`язку із визнанням відповідачем позову, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 10-13, 76-81, 83, 89, 141, 223, 264, 265, 268, 274, 279, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 258, 267, 525, 526, 530, 536, 549, 553, 554, 610, 611, 1048-1054 ЦК України, суд,
УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за кредитним договором №547257-КС-001 від 13.07.2025 року у загальному розмірі 22978,40 грн., а також судовий збір в сумі 1098,03 грн.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Повернути позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" (код ЄДРПОУ 41084239) з державного бюджету 50 відстотків судового збору у сумі 1098,03 грн., що сплачений згідно платіжної інструкції №4548 від 19.02.2026.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", код ЄДРПОУ 41084239, адресою: бульвар Лесі Українки, будинок 26, офіс 411, м. Київ, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Суддя Світловодського
міськрайонного суду Ю.С. Мельничик
Згідно з оригіналом