ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" березня 2026 р. справа № 300/9262/25
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник Вінтоняк Назарій Михайлович, до Міністерства освіти і науки України, за участю третьої особи Державного підприємства «Інфоресурс» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – позивач), в інтересах якого діє представник Вінтоняк Назарій Михайлович (далі – представник позивача), звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України (далі – відповідач), за участю третьої Державного підприємства «Інфоресурс» (далі – третя особа), в якому просить:
- визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відображення у Єдиній державній електронній базі з питань освіти інформації про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати Міністерство освіти і науки України внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", щодо поточного здобуття ОСОБА_1 освіти у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти й газу (наказ про зарахування (поновлення, переведення) №136/7 від 13.02.2024)
Адміністративний позов обґрунтований тим, що позивач навчається у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти й газу та здобуває рівень освіти «бакалавр». У грудні 2025 році позивач звернувся до навчального закладу з метою отримання довідки про здобувача освіти за даними ЄДЕБО. Проте, у виданій довідці зазначено, що позивачем порушено послідовність освіти визначену ч. 2 ст. 10 Закону України «Про освіту», що позбавляє позивача права на оформлення відстрочки від призову. У зв`язку із наведеним ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до ЄДБО про відсутність порушення послідовності здобуття освіти. Однак, відповідач листом від 08.10.2025 повідомив про відсутність підстав для внесення змін до ЄДЕБО в частині формування відповідної довідки. На думку позивача, такі дії відповідача є протиправними, оскільки основним критерієм є завершеність попереднього етапу навчання та здобуття певного рівня освіти, що має підтверджуватися відповідним документом про освіту. Вказано, що ОСОБА_1 вступав до Львівського національного університету імені Івана Франка та Національного університету «Одеська юридична академія» з метою отримання диплому бакалавра, проте відповідного освітнього рівня не здобув, оскільки був відрахований зі складу студентів університету. Відтак, позивачем не було завершено навчання за ступенем бакалавра, не пройдено відповідну атестацію та не отримано диплома бакалавра, що у свою чергу свідчить про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної ст.10 Закону України «Про освіту».
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.12.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. 
02.01.2026 на адресу суду від Міністерства освіти і науки України надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник заперечив щодо задоволення позовних вимог. Представник зауважує, що для заповнення інформації про здобувача освіти за денною або дуальною формою стосовно того, порушує чи не порушує на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», визначення послідовності здобуття освіти здійснювати за таким алгоритмом: якщо в даних здобувача освіти, що містяться в ЄДЕБО, зокрема у Реєстрі документів про освіту, є діючий документ про освіту з рівнем, не нижчим ніж рівень поточного навчання, за яким формується Довідка (за таблицею послідовності рівнів, наведеною в додатку 2 до цього доручення), в полі «На підставі даних, що містяться в ЄДЕБО, поточне здобуття освіти не порушує послідовності, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту"» зазначається «Ні, порушує»; в іншому випадку здійснюється автоматична перевірка даних усіх записів про здобуття особою освіти, що містяться в ЄДЕБО, - якщо наявна інформація про навчання, рівень якого не нижче рівня поточного навчання, за яким формується Довідка, у згаданому вище полі зазначається «Ні, порушує», а якщо відсутня - «Так, не порушує». Вказано, що згідно з інформацією, що міститься в ЄДЕБО, ОСОБА_1 був зарахований для здобуття освітнього ступення бакалавра до Львівського національного університету імені Івана Франка та був відрахований з цього закладу освіти 20.06.2022. Згодом позивач 31.08.2022 повторно зарахований для здобуття освітнього ступеня бакалавра до Національного університету «Одеська юридична академія» та 14.02.2024 був відрахований. Надалі 19.02.2024 поновлений (з іншого закладу освіти) для продовження здобуття освітнього ступеня бакалавра в Івано-Франківському національному технічному університеті нафти і газу. Представник стверджує, що позивач протягом трьох років набував систематизовані знання, уміння і практичні навички, способи мислення, професійні, світоглядні і громадські якості, морально-етнічні цінності, інші компетентності за освітнім рівнем бакалавра. Після цього був зарахований на аналогічній освітній рівень «бакалавра». Здобуття освіти на тому ж самому освітньому рівні, що й рівень попереднього навчання, не вважається послідовним. Вважає, що прозивач здобуває освіту в непослідовному порядку, а в довідці, сформованій відповідно до вимог законодавства на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти, у відповідному полі зазначено «Ні, порушує», що відповідає дійсності.
Представник наголошує, що для здобуття освіти, на рівні вищому ніж раніше здобутий та збереження послідовності здобуття освіти визначеною частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», відрахована із закладу вищої особи особа має саме продовжити навчання на основі раніше здобутої сукупності знань, умінь, навичок, інших компетентностей на відповідному рівні вищої освіти (поновитися на навчання у визначений законодавством спосіб), а не повторно вступити для здобуття того самого ступеня вищої освіти. Повторне зарахування на тому самому рівні національної рамки кваліфікації означає, що особа знову формуватиме такі знання, уміння, навички та загальні компетентності на тому самому рівні освіти. У термінах визначення послідовності здобуття освіти це свідчить про здобуття освіти в непослідовному порядку. Саме тому у довідці, сформованій на підставі даних, що містяться в Єдиній державній електронній базі з питань освіти (далі – ЄДЕБО) у відповідному поле буде зазначено «Ні, порушує».
ДП «Інфоресурс» правом подання пояснень третьої особи не скористалося. 
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.
ОСОБА_1 01.08.2019 був зарахований до Львівського національного університету імені Івана Франка для здобуття освітнього рівня «бакалавр», проте 20.06.2022 був відрахований із навчання. 
31.08.2021 ОСОБА_1 був зарахований до Національного університету «Одеська юридична академія» для здобуття освітнього рівня «бакалавр», проте 14.02.2024 був відрахований із навчання. 
19.02.2024 позивача зараховано на навчання до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за освітнім ступенем " бакалавр", в якому позивач навчається на час подання позовної заяви.
Відповідно до довідки про здобувача освіти за даними Єдиної державної електронної бази з питань освіти встановлено, що на підставі даних, що містяться в ЄДЕБО поточне здобуття освіти зазначено «Ні, порушує» (а.с.11).
На звернення позивача, Міністерство освіти і науки України листом від 08.10.2025 №3/87026-25 повідомило про відсутність підстав для внесення змін до ЄДЕБО в частині формування відповідно довідки (а.с.9).
Не погоджуючись із вищевказаними діями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке.
Згідно з частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" від 05.09.2017 № 2145-VIII (далі - Закон №2145-VIII) рівнями освіти є: 
дошкільна освіта;
початкова освіта;
базова середня освіта;
профільна середня освіта;
перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти;
фахова передвища освіта;
початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти;
перший (бакалаврський) рівень вищої освіти;
другий (магістерський) рівень вищої освіти;
третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.
Пунктом 23 ч. 1 ст. 1 Закону №2145-VIII визначено, що рівень освіти - завершений етап освіти, що характеризується рівнем складності освітньої програми, сукупністю компетентностей, які визначені, як правило, стандартом освіти та відповідають певному рівню Національної рамки кваліфікацій.
Відтак, наведені норми чітко визначають умову здобуття рівня освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, встановленій частиною другою статті 10 Закону №2145-VIII. Обов`язковою характеристикою є завершеність етапу освіти.
Як було встановлено судом вище та не заперечується сторонами у справі, ОСОБА_1 01.08.2019 був зарахований до Львівського національного університету імені Івана Франка для здобуття освітнього рівня «бакалавр», проте 20.06.2022 був відрахований із навчання. 31.08.2021 ОСОБА_1 був зарахований до Національного університету «Одеська юридична академія» для здобуття освітнього рівня «бакалавр», проте 14.02.2024 був відрахований із навчання. Диплом бакалавра позивач не отримав. 
19.02.2024 позивача зараховано на навчання до Івано-Франківського національного технічного університету нафти і газу за освітнім ступенем " бакалавр", в якому позивач навчається на час подання позовної заяви.
Відповідно до ст.7 Закону №2145-VIII єдиним документом, що підтверджує той факт, що особа успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію є диплом про вищу освіту. 
Частиною 3 статті 5 Закону України "Про вищу освіту" від 01 липня 2014 року № 1556-VII визначено, що бакалавр - це освітній ступінь, що здобувається на першому рівні вищої освіти та присуджується закладом вищої освіти у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, обсяг якої становить 180-240 кредитів ЄКТС. Для здобуття освітнього ступеня бакалавра на основі освітнього ступеня молодшого бакалавра або на основі фахової передвищої освіти заклад вищої освіти має право визнати та перезарахувати кредити ЄКТС, максимальний обсяг яких визначається стандартом вищої освіти.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 7 Закону України "Про вищу освіту" документ про вищу освіту видається особі, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію. Встановлюються такі види документів про вищу освіту за відповідними ступенями: - диплом молодшого бакалавра; - диплом бакалавра; - диплом магістра; - диплом доктора філософії/доктора мистецтва.
Суд зауважує, що для встановлення послідовності здобуття освіти беруться до уваги факти раніше здобутого рівня освіти, що підтверджується документом державного зразка - дипломом чи свідоцтвом, та теперішній рівень здобуття освіти, що є вищим за раніше здобутий.
Статтею 74 Закону № 2145-VIII встановлено, що у системі освіти функціонує інтегрована інформаційна система - Єдина державна електронна база з питань освіти (далі - Електронна база). При цьому, відповідно до ч. 10 ст.7 Закону України "Про вищу освіту" інформація про видані дипломи вноситься закладами вищої освіти, крім вищих військових навчальних закладів, до Єдиної державної електронної бази з питань освіти.
Аналіз вищевикладених норм свідчить про те, що освітній ступінь бакалавра присуджується лише у результаті успішного виконання здобувачем вищої освіти освітньо-професійної програми, за наслідком чого здобувачу такої освіти видається відповідний документ, який підтверджує здобуття такого рівня вищої освіти та інформація про який вноситься до Електронної бази (ЄДЕБО).
Тож, оскільки позивач не отримав свого часу диплом бакалавра, відсутність якого, зокрема, підтверджується Довідкою про здобувача освіти за даними ЄДЕБО (а.с.11), що не заперечується сторонами, вважається, що він не пройшов та не виконав відповідну освітню програму за цим рівнем, а тому відсутні перешкоди для його зарахування для навчання для здобуття освітнього ступеня бакалавра.
Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.93 №3543-XII призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають здобувачі професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти і здобувають рівень освіти, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти у послідовності, визначеній частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", а також докторанти та особи, зараховані на навчання до інтернатури.
З урахуванням вищевказаної норми Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» позивач наділений правом на відстрочку, якщо здобуває рівень освіти вищий за раніше здобутий за денною або дуальною формою здобуття освіти.
Суд критично оцінює посилання Міністерства освіти і науки України на непослідовність порядку здобуття освіти позивачем, оскільки останній відраховувався з навчання без одержання документа про закінчену освіту за освітньо-кваліфікаційним рівнем «бакалавр». Зазначене свідчить про те, що вказаний освітній рівень позивач не здобув.
Суд звертає увагу на те, що незважаючи на зарахування позивача на навчання для здобуття освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», останнім не була пройдена атестація на здобуття такого рівня, не було отримано диплом, як особою, яка успішно виконала відповідну освітню програму та пройшла атестацію.
Таким чином, відсутні підстави стверджувати що позивач "здобув" будь-яку іншу освіту.
Відтак, на переконання суду, процес здобуття освіти позивачем є послідовним у розумінні ч. 2 ст. 10 Закону України "Про освіту", проте Міністерство освіти і науки України в порушення чинного законодавства України не забезпечило належного функціонування системи ЄДЕБО, що призвело до порушення прав позивача.
За наведених обставин, суд доходить висновку, що дії Міністерства освіти і науки України щодо відображення у Єдиній державній електронній базі з питань освіти інформації про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо ОСОБА_1 .
Щодо позовної вимоги зобов`язального характеру, суд зважає на таке.
За приписами ч. 5 ст. 74 Закону № 2145-VIII визначено, що держателем Єдиної державної електронної бази з питань освіти (далі - Електронної бази) та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки, що здійснює організаційні заходи, пов`язані із забезпеченням функціонування Електронної бази та її складових.
Власником Електронної бази є держава в особі центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратором Електронної бази та публічних електронних реєстрів у сфері освіти є визначена Кабінетом Міністрів України юридична особа, що належить до сфери управління центрального органу виконавчої влади у сфері освіти і науки.
Адміністратор Електронної бази:
- здійснює заходи із створення та супроводження програмного забезпечення Електронної бази;
- відповідає за технічне і технологічне забезпечення Електронної бази, збереження та захист інформації (даних), що містяться в Електронній базі;
- забезпечує надання та анулювання доступу до Електронної бази;
- проводить навчання для роботи з Електронною базою;
- здійснює інші заходи, передбачені законом.
Згідно п. 5 розділу І Положення про Єдину державну електронну базу з питань освіти, що затверджене наказом МОН України від 08 червня 2018 року №620 ( далі - Положення про ЄДЕБО), власником ЄДЕБО та виключних майнових прав на її програмне забезпечення є держава. Розпорядником ЄДЕБО є Міністерство освіти і науки України, технічним адміністратором державне підприємство "Інфоресурс", що належить до сфери управління розпорядника ЄДЕБО.
Розпорядник ЄДЕБО є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО.
Згідно з п. 2 розділу III Положення про ЄДЕБО, інформація вноситься до ЄДЕБО за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення ЄДЕБО або спеціалізованого програмного забезпечення, що використовується уповноваженими суб`єктами, узгодженого з технічним адміністратором ЄДЕБО.
Відповідно до п. 1 розділу IV Положення про ЄДЕБО, розпорядник ЄДЕБО: 1) вживає організаційних заходів, пов`язаних із забезпеченням функціонування ЄДЕБО; 2) здійснює контроль за забезпеченням захисту інформації в ЄДЕБО згідно із законодавством; 3) використовує інформацію, що міститься в ЄДЕБО, у тому числі персональні дані, з метою прийняття управлінських рішень та виконання повноважень, визначених законодавством; 4) вносить до ЄДЕБО інформацію щодо: - ліцензування (рішення про видачу, анулювання ліцензій на провадження освітньої діяльності, звуження, розширення освітньої діяльності) суб`єктів освітньої діяльності відповідно до ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - результатів перевірок, ініційованих розпорядником ЄДЕБО, щодо дотримання суб`єктами освітньої діяльності - ліцензіатами ліцензійних умов на провадження освітньої діяльності; - акредитації спеціальностей, напрямів підготовки у закладах освіти, освітньо професійних програм, за якими здійснюється підготовка здобувачів освітньо кваліфікаційного рівня "молодший спеціаліст", а також освітньо-професійних програм у сфері фахової перед вищої освіти (до затвердження положення про акредитацію освітньо-професійних програм у сфері фахової передвищої освіти); - іншу інформацію, визначену законодавством; 5) забезпечує верифікацію в ЄДЕБО інформації, визначеної підпунктами 1, 2 пункту 8, абзацами п`ятим - сьомим підпункту 1 та підпунктом 4 пункту 9 розділу III цього Положення, що підтверджується накладенням кваліфікованого електронного підпису; 6) встановлює вимоги до апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО; 7) визначає: - перелік інформації, доступ до якої надається уповноваженим суб`єктам; - вартість послуг з організації та підтримання доступу до ЄДЕБО, а також інших послуг, пов`язаних з ЄДЕБО та її реєстрами, що надаються технічним адміністратором ЄДЕБО.
За приписами пп.78 п.4 Положення про Міністерство освіти і науки України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 р. № 630, МОН відповідно до покладених на нього завдань: забезпечує ведення та функціонування Єдиної державної електронної бази з питань освіти, інших державних електронних баз та реєстрів, інших інформаційних систем у сфері, що належить до його компетенції.
Отже, в силу норм чинного законодавства, Міністерство освіти і науки України є відповідальною особою за організаційне забезпечення ЄДЕБО та встановлення вимог апаратного та програмного забезпечення ЄДЕБО, його ведення та функціонування, а також є володільцем інформації, що міститься в ЄДЕБО. При цьому, державне підприємство "Інфоресурс" є юридичною особою, що належить до сфери управління МОН, виконуючи лише функції з технічного адміністрування. Тож саме Міністерство освіти і науки України має повноваження щодо вжиття заходів стосовно внесення змін до інформації в ЄДЕБО стосовно послідовності здобуття освіти особами.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Підсумовуючи викладене, на переконання суду, задля належного та ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", щодо поточного здобуття ОСОБА_1 освіти у Івано Франківському національному технічному університеті нафти й газу (наказ про зарахування (поновлення, переведення) №136/7 від 13.02.2024).
За приписами ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Отже, до стягнення з Міністерства освіти і науки України, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 належать судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн, понесення яких підтверджується квитанцією від 23.12.2025, яка міститься серед матеріалів справи. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов задовольнити повністю. 
Визнати протиправними дії Міністерства освіти і науки України щодо відображення у Єдиній державній електронній базі з питань освіти інформації про порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту" щодо ОСОБА_1 .
Зобов`язати Міністерство освіти і науки України (код ЄДРПОУ 38621185, проспект Берестейський, буд. 10, м. Київ, 01135) внести зміни до Єдиної державної електронної бази з питань освіти про відсутність порушення послідовності здобуття освіти, визначеної частиною другою статті 10 Закону України "Про освіту", щодо поточного здобуття ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) освіти у Івано-Франківському національному технічному університеті нафти й газу (наказ про зарахування (поновлення, переведення) №136/7 від 13.02.2024).
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства освіти і науки України (код ЄДРПОУ 38621185, проспект Берестейський, буд. 10, м. Київ, 01135) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя   Гомельчук С.В.