ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 
справа № 753/4428/26
провадження № 3/753/1846/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Халупко В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
22 лютого 2026 о 00-й годині 30 хвилин в м. Києві, вул. Харківське шосе, 210-а, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовилась на місці зупинки, чим порушила п. 2.5 ПДР України.
Таким чином ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вказала, що не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, а боялась їхати кудись з працівниками поліції.
Захисник Халупко В.М. в судовому засіданні просив закрити адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення. Вказав, що сукупність наданих документів та відеозапис свідчать про недоведеність події та складу праворушення. Встановити чи перебувала ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння через відеозапис неможливо, суд цього побачити не може. Крім того, наявна довідка, що ОСОБА_1 не перебувала в стані алкогольного сп`яніння. Також вказав, що працівник поліції не роз`яснював ОСОБА_1 її права, що є грубим порушенням.
Суд, вислухавши думку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, в судовому засіданні був переглянутий відеозапис з нагрудної бодікамери поліцейського, відповідно до якого працівники поліцїі зупинили ОСОБА_1 за порушення ПДР, а саме п. 3.1. (постанова серія ЕНА № 6704044 а.с.6) Так, при спілкуванні працівник поліції вказав, що від ОСОБА_1 чутно запах алкоголю і запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» (1 хвилина 15 секунд). ОСОБА_1 нічого не відповіла на питання. Після чого працівник поліції повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (02 хвилина 30 секунд) Остання відповіла, що зараз прийде подруга і вона буде все проходити, але їй незрозуміло для чого це. Працівник поліції роз`яснив, що він вбачає ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та назвав ознаки. Далі працівник поліції знову запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, остання погодилась. Але повідомила, що їй незрозуміло чому вона має його проходити, вона може сплатити штраф. Працівник поліції роз`яснив чому вона має пройти огляд вдруге (06 хвилина 50 секунд). Далі працівник поліцїі роз`яснив пункт ПДР України, щодо обов`язкового проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння повторно запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Остання відмовилась пройти огляд на місці та у лікаря нарколога (07 хвилина 30 секунд). Вказала, що її подрузі погано, поїхати вона не може. На 08 хвилині 39 секунд ОСОБА_1 повторно відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння. Працівник поліції роз`яснив, що відносно ОСОБА_1 буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Далі на відеозаписі зафіксовано, що працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 права та обов`язки (а.с.9).
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.
Так, суд звертає увагу захисника, що ознаки алкогольного сп`яніння у водіїв встановлюються поліцейськими за допомогою зовнішнього огляду, виявлення запаху, поведінці, що не відпадає обстановці, координації рухів та технічних засобів, таких як алкотестер, на місці або у медичному закладі. При цьому до компетенції суду або ж захисника не входить встановлення алкогольного сп`яніння особи через відеозапис, оскільки це є неможливим. 
Доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не були роз`яснені права повністю спростовані переглянутим відеозаписом, з якого чітко вбачається, що працівником поліції були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП.
Так само в ході перегляду відеозапису не підтверджуються пояснення ОСОБА_1 , що вона боялась їхати з працівниками поліції, оскільки з переглянутого відеозапису остання вказує, що її подрузі погано і вона не розуміє чому вона має проходити будь-який огляд.
З приводу наданого захисником висновку експертного дослідження № 48, від 25.02.2026, відповідно до даних якого при дослідженні крові ОСОБА_1 не виявлені метиловий, етиловий спирти суд зазначає наступне. Оскільки ОСОБА_1 не притягується до відповідальності за порушення п. 2.9 (а) ПДР України, тобто керування транспортним засобом в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння, її дії щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння п. 2.5 ПДР України утворюють окремий склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Статтею 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність особи, яка керує транспортним засобом, за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.
Також протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 597921 від 22.02.2026 року складався внаслідок саме відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином норми ПДР встановлюють імперативний обов`язок водія, а не його право, пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) - ПДР не містять. 
Судом встановлено, працівник поліції, зупинивши ОСОБА_1 та встановивши наявність у останньої ознак алкогольного сп`яніння, неодноразово запропонував, висунув неодноразово вимогу водієві пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у лікаря нарколога, що чітко зафіксовано на відеозаписі, на що остання неодноразово відмовилась. Після чого працівник поліції почав процесуально оформлювати відмову від огляду на стан сп`яніння, а саме складати протокол про адміністративне правопорушення. 
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.5 ПДР та наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Вирішуючи питання про накладення адміністратвиного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд враховує обставини та характер скоєного, її особу, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, та вважає за необхідне застосувати до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя           П.І. Заруба