Справа № 161/24656/25 
Провадження № 2/161/1036/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:
головуючого – судді Кихтюка Р.М.,
секретаря – Вегери Д.В.,
з участю позивача – ОСОБА_1 ,
представника позивача – ОСОБА_2 ,
відповідача – ОСОБА_3 ,
представника відповідача – ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, - 
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем проживали разом без реєстрації шлюбу та ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_5 .
Покликається на те, що відповідач являється батьком неповнолітньої дитини, яка перебуває на її утриманні і останній матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
У зв`язку з чим, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітків (доходу) щомісячно і до досягнення нею повноліття.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.
Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково, не заперечували щодо стягнення аліментів в розмірі половини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, вказавши, що відповідач має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей та з нього вже стягуються аліменти в розмірі половини його заробітку.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Судом з`ясовано, що ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 02.10.2023 року (а.с. 6).
Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Відповідно до статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Згідно ч. 2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, відповідно до якої мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2026 рік» з 01 січня 2026 року розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років – 2 817 грн., для дітей віком від 6 до 18 років – 3512 грн.
Положеннями ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» поняття прожиткового мінімуму визначено як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.
Аналізуючи зазначені норми закону, суд виходить з того, що батьки дитини повинні забезпечити для дитини утримання у розмірі не меншому прожиткового мінімуму на місяць, встановленого на відповідний період для певного віку дитини, як мінімальної гарантії загального рівня забезпеченості повноцінним харчуванням для розвитку організму дитини, збереження її здоров`я та розвитку дитини, а кожен з батьків повинен надати дитині утримання у розмірі не меншому половини цього прожиткового мінімуму щомісячно. Тобто, забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму забезпечує мінімальні потреби дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Крім того, за змістом ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України передбачені обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 
В судовому засіданні з`ясовано, що згідно судового наказу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 15.04.2019 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей від іншого шлюбу і станом на січень 2026 року сукупний розмір заборгованості зі сплати аліментів становить 51920,00 грн. (а.с. ).
Також судом встановлено, що малолітня ОСОБА_6 проживає разом із матір`ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні.
Отже, зважаючи, що відповідач свій обов`язок по утриманню дитини належним чином не виконує, то суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягувати аліменти в розмірі 1/6 частки від всіх його заробітків (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення ним повноліття, оскільки відповідач працездатний і тому спроможний надавати матеріальну допомогу малолітній дочці у вказаному судом розмірі. При цьому, сплата аліментів на інших неповнолітніх дітей не звільняє його від обов`язкуутримувати доньку ОСОБА_5 .
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в дохід держави 1211,20 грн. судового збору.
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України ст. ст. 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України, суд, –

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково. 
Стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 28.11.2025 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.
Рішення про стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) грн. 20 коп. судового збору.
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:
Позивач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП – НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП – НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений 02 березня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області     Р.М. Кихтюк