Справа №592/19677/25 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Онайко Р. А.	
Номер провадження 33/816/1047/26 	Суддя-доповідач Шинкаренко А. І. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року суддя Сумського апеляційного суду Шинкаренко А. І. , з участю секретаря судового засідання Сіденко К.Л., особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Шаповаленка Р.О., Лопаткіна О.В., розглянувши у залі суду в місті Суми в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шаповаленка Р.О. на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 січня 2026 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, мешканку: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП 
у с т а н о в и л а:
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом установлено, що 26 листопада 2025 року о 00 год 05 хв у м. Суми по вул. Іллінська, 12, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMW X5», номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за згодою ОСОБА_1 , за допомогою технічного приладу газоаналізатора «Drager Alcotest 7510 ARBL-0309», що підтверджується тестом № 551 від 26 листопада 2025 року, з позитивним результатом - 0,88 проміле, з яким водій ОСОБА_1 була згодна, чим порушила п. 2.9 а ПДР України та вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Шаповаленко Р.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 січня 2026 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує на те, що працівниками поліції не було взято до уваги те, що ОСОБА_1 під час зупинки перебувала в однострої Збройних Сил України, повідомляла, що виконує бойове розпорядження, є психологом та слідувала до бійця, який намагався скоїти самогубство. Вказане підтверджується витягом із бойового розпорядження, відповідно до якого, капітан ОСОБА_1 із 23 год 00 хв 25 листопада 2025 року по 05 год 00 хв 27 листопада 2025 року була залучена до виконання завдання із своєчасного реагування на загрози і зміни в моральному стані як в індивідуальному так і в загальному фоні батальйонів.
Таким чином, апелянт вважає, що огляд військовослужбовця ОСОБА_1 проведено з порушенням вимог ч. 3 ст. 266-1 КУпАП, без залучення посадової особи, уповноваженої на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів. Вказане є підставо для закриття провадження у справі.
В обґрунтування пропущеного строку на апеляційне оскарження, апелянт зазначає про те, що постановою судді Сумського апеляційного суду від 28 січня 2026 року, подана ним перша апеляційна скарга була повернута, копію вказаного судового рішення апелянт отримав лише 12 лютого 2026 року. Усунувши недоліки, апелянт повторно подав апеляційну скаргу із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Доповнення до апеляційної скарги захисника Лопаткіна О.В., апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки подані особою, яка не є суб`єктом подання скарги, враховуючи правову практику Великої Палати ВС. 
Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вимоги поданої апеляційної скарги підтримала. Надаючи пояснення, повідомила апеляційному суду про те, що в день її зупинки працівниками поліції вона прямувала до медичної роти, розташованої в с. Степанівка, Сумського району, у зв`язку з отриманим телефонним дзвінком від заступника командира медичної роти про необхідність її невідкладної допомоги як психолога, оскільки до бригади було доставлено військовослужбовця, який намагався вчинити самогубство.
Захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Шаповаленко Р.О. в судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні. Також просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді, у зв`язку з поважністю причин пропуску.
Адвокат Лопаткін О.В. підтримав вимоги апеляційної скарги адвоката Шаповаленка Р.О., вважав, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушення вимог ст. 266-1 КУпАП, оскільки остання є військовослужбовцем та керувала транспортним засобом під час виконання бойового завдання. Також, долучені відео з нагрудних камер працівників поліції та з відеореєстратора мають розбіжності в часі, тому є недопустимими доказами.
Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисників Шаповаленка Р.О., Лопаткіна О.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, права на апеляційне оскарження, реалізації положень Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, з огляду на викладені обставини суд апеляційної інстанції, вважає за необхідне, клопотання задовольнити, поновити захиснику особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Шаповаленку Р.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 січня 2026 року як такий, що пропущений з поважних причин.
Так, у відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частина 2 статті 251 КУпАП).
Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП ґрунтується на досліджених доказах:
- протоколі про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2025 року серії ЕПР 1 № 523761;
- роздруківки з приладу «Drager Alcotest 7510» № 551 від 26 листопада 2025 року, відповідно до якої рівень алкоголю у ОСОБА_1 становить 0,88 % проміле;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 погодилася із результатом проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу, про що свідчить підпис останньої;
- довідці УПП в Сумській області від 26 листопада 2025 року, з якої встановлено, що ОСОБА_1 отримувала посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 від 19 вересня 2023 року.
- відеозаписах із відеореєстратора службового автомобіля та нагрудних камер працівників поліції, якими зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.
Вказані докази зібрані у передбаченому законом порядку, є належними, допустимими і достатніми для ухвалення відповідного рішення. Суддя суду першої інстанції правильно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Із долучених до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписів з відеореєстратора зі службового автомобіля та нагрудної камери працівників поліції встановлено, що 26 листопада 2025 року о 00 год 05 хв по вул. Іллінська, 12 в м. Суми, працівниками поліції під час дії комендантської години, встановленої на території Сумської області було зупинено автомобіль «BMW X 5», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 .
Під час перевірки особи водія, працівники поліції виявили у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота). 
Працівники поліції відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, на що остання погодилася.
Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, становив 0,88 % проміле, з яким остання погодилася. На пропозицію працівників поліції проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я з метою проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 відмовилася.
Жодних заперечень щодо процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 не висловлювала. 
Апеляційний суд вважає, що зафіксована на відеозаписі інформація є достатньою та такою, що об`єктивно підтверджує обставини, що мають значення для справи та узгоджується з іншими наявними в матеріалах справи доказами.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 як військовослужбовця, проведений з порушенням вимог ст. 266-1 КУпАП, є необґрунтованими.
Положення ст. 266-1 КУпАП регламентують порядок проведення посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України огляду на стан сп`яніння військовослужбовців, які перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях.
Огляд на стан сп`яніння водіїв транспортних засобів, якими можуть бути і військовослужбовці, передбачений спеціальною нормою закону - ст. 266 КУпАП, якою повноваження на проведення огляду мають лише поліцейські, а не посадові особи Військової служби правопорядку у Збройних Силах України.
Доводи апеляційної скарги захисника Шаповаленка Р.О. про те, що ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу виконувала обов`язки військової служби, є такими що не відповідають фактичним обставинам справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку. 
Так, із відеозаписів, долучених працівниками поліції до матеріалів справи, встановлено, що ОСОБА_1 була зупинена працівниками поліції на АДРЕСА_2 , що не відповідає місцю виконання нею обов`язку військової служби, яким відповідно до витягу із бойового розпорядження командира НОМЕР_3 окремої механізованої бригади № НОМЕР_4 , визначено район Степанівка, Сумського району, Сумської області.
Окрім цього, пасажирка автомобіля, яка перебувала разом із ОСОБА_1 , повідомила працівників поліції, що вони направляються до побратима, щоб привітати його з днем народження, що спростовує викладені в апеляційній скарзі доводи захисника про виконання останньою своїх військових обов`язків пов`язаних із наданням психологічної допомоги військовослужбовцям та наданими пояснення ОСОБА_1 безпосередньо в апеляційному суді.
Також, апеляційний суд зауважує про те, що ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції не повідомляла останніх про виконання нею бойового завдання, яке направлено на надання психологічної допомоги військовослужбовцю, який перебував на межі скоєння самогубства. Крім того, місце зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , не відповідало місцю знаходження медичної роти бригади в районі Степанівка, Сумського району.
Розбіжність у часі на долучених відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції та відеореєстратора зі службового автомобіля, не спростовує наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Так, часовий проміжок в одну хвилину, не може впливати на обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
Таким чином, в апеляційній скарзі не наведено доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції.
При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції вимог статей 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до положень ст. 252 КУпАП, а усі обставини, що мають значення для вирішення справи, судом встановлено та правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Накладаючи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , суд першої інстанції дотримався вимог статей 30, 33 КУпАП, і призначив таке в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, з урахуванням даних про особу, й інших обставин справи, а також того, що вчинене нею правопорушення є одним із найнебезпечніших правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху і найгрубішим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами та становить велику суспільну небезпеку.
Істотних порушень вимог КУпАП, які б могли стати безумовними підставами для скасування оскаржуваної постанови суду, під час розгляду даних матеріалів судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.
Отже, доводи апеляційної скарги захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шаповаленка Р.О. є безпідставними та необґрунтованими, у зв`язку з чим його апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції слід залишити без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП
п о с т а н о в и л а:
Поновити захиснику особі, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Шаповаленку Р.О. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 січня 2026 року.
Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 січня 2026 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Шаповаленка Р.О. на цю постанову - без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Шинкаренко А. І.