ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" квітня 2026 р.	 	Справа № 916/3128/25	
Господарський суд Одеської області у складі судді Нікітенка С.В., за участю секретаря судових засідань Букарова Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом: Акціонерного товариства Комерційного банку ,,ПриватБанк" (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д; код ЄДРПОУ 14360570),
до відповідача: Фермерського господарства ,,ДІАНА" (74731, Херсонська область, Нижньосірогозький район, село Верби, вулиця Молодіжна, будинок 24; код ЄДРПОУ 31344593),
про стягнення 902811,48 грн.
За участю представників сторін:
від позивача - адвокат Калашнікова М.О., за довіреністю № 11755-К-Н-О від 23.07.2024;
від відповідача - не з`явився.
Обставини справи.
Акціонерне товариство Комерційний банк ,,ПриватБанк" звернулось до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Фермерського господарства ,,ДІАНА" про стягнення 902811,48 грн за договором фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021, з яких 844859,35 грн - заборгованість зі сплати відшкодування частини вартості предмета лізингу, 57952,13 грн - заборгованість зі сплати винагороди за користування предметом лізингу. Судові витрати по сплаті судового збору позивач просить суд стягнути з відповідача.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за договором фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021.
Ухвалою Господарського суду Одеської області (суддя Лічман Л.В.) від 12.08.2025 прийнято позовну заяву Акціонерного товариства Комерційного банку ,,ПриватБанк" до розгляду та відкрито провадження у справі № 916/3128/25. Призначено підготовче засідання за правилами загального позовного провадження в засіданні суду.
Надалі на підставі розпорядженням керівника апарату Господарському суді Одеської області від 16.12.2025 № 285, відповідно до статті 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", пункту 9 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з відрахуванням наказом голови суду № 28-к від 16.12.2025 судді Лічмана Л.В. зі штату суду, відповідно до Указу Президента України № 942/2025 від 13.12.2025 "Про призначення судді", на виконання пункту 10.6.4. Засад використання автоматизованої системи документообігу в Господарському суді Одеської області, затверджених рішенням зборів суддів від 20.03.2025 № 17-01/2025, з метою дотримання строків визначених ГПК України, призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 916/3128/25, за результатами якого вказану справу передано на розгляд судді Господарського суду Одеської області Нікітенку С.В.
Ухвалою суду від 22.12.2025 прийнято справу № 916/3128/25 до провадження судді Нікітенка С.В. Постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи постановлено почати спочатку та призначено підготовче засідання у справі на 20.01.2025 об 11:00 год. Викликано учасників справи у підготовче засідання, призначене на 20.01.2026 об 11:00 год.
Ухвалою суду від 20.01.2026 закрито підготовче провадження у справі № 916/3128/25. Призначено справу до судового розгляду по суті на 19.02.2026 о 15:30 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 19.02.2026 о 15:30 год.
19 лютого 2026 року судове засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 19.02.2026 постановлено здійснити розгляд справи № 916/3128/25 по суті впродовж розумного строку. Призначено справу до судового розгляду по суті на 19.03.2026 о 15:20 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 19.03.2026 о 15:20 год.
19 березня 2026 року підготовче засідання не відбулось, у зв`язку з оголошенням системою цивільної оборони у м. Одеса та Одеській області повітряної тривоги.
Ухвалою суду від 19.03.2026 призначено справу до судового розгляду по суті на 07.04.2026 о 15:30 год. Викликано учасників справи у судове засідання, призначене на 07.04.2026 о 15:30 год.
Судом встановлено, що адресою місцезнаходження відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: 74731, Херсонська область, Нижньосірогозький район, село Верби.
Відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, Вся територія Генічеського району, код UA 65040000000088940 знаходиться в зоні можливих бойових дій з 24.02.2022 і по теперішній час. 
Відповідно до ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", якщо остання відома адреса місця проживання (перебування), місцезнаходження чи місця роботи учасників справи знаходиться на тимчасово окупованій території, суд викликає або повідомляє учасників справи, які не мають офіційної електронної адреси, про дату, час і місце першого судового засідання у справі через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за двадцять днів до дати відповідного судового засідання. 
З опублікуванням такого оголошення відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи /абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону/.
Господарським судом Одеської області 23.12.2025, 21.01.2026, 23.02.2026, 23.03.2026 на виконання ч. 2 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" № 1207-VII від 15.04.2014 у редакції Закону № 2217-IX від 21.04.2022 та з урахуванням Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, повідомлено відповідача про постановлення ухвали від 22.12.2025, 20.01.2026, 19.02.2026, 19.03.2026 у справі № 916/3128/25 шляхом розміщення оголошення на сайті „Судової влади України".
Таким чином, згідно абз. 3 ч. 1 ст. 12-1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи № 916/3128/25 з 23.12.2025.
Представник відповідача у судове засідання 07.04.2026 не з`явився, про поважність причин неявки суд не повідомив.
Суд враховує, що відповідно до ч. 7 ст. 120 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи.
У разі відсутності заяви про зміну місцезнаходження, ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Відповідачем не було повідомлено суд про зміну місцезнаходження та не забезпечено внесення відповідних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Судом також враховано те, що за приписами частини 1 статті 9 ГПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.
Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 3 Закону України "Про доступ до судових рішень" для доступу до судових рішень загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень.
Судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про доступ до судових рішень").
Ухвали Господарського суду Одеської області по цій справі були оприлюднені у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Враховуючи наведене, суд зазначає, що відповідач був обізнаний про розгляд справи № 916/3128/25, міг ознайомитися з текстом ухвал по справі, зокрема, з ухвалами суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень (www.reyestr.court.gov.ua).
Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 2 ГПК України одним з основних засад господарського судочинства є розумність строків розгляду справи судом.
Суд зазначає, що з моменту відкриття провадження у справі у відповідача було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи, подання відзиву, тощо.
Відповідно до ч. 4 ст. 13 ГПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ч. 2 ст. 178 ГПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами.
Представник позивача у судовому засіданні 07.04.2026 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, з підстав викладених позовній заяві.
У судовому засіданні 07.04.2026 проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представнику позивача про час складення повного рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд
ВСТАНОВИВ:
Матеріали справи свідчать, що 09 серпня 2021 року між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - банк або позивач) і Фермерським господарством "ДІАНА" (надалі - лізингоодержувач або відповідач) був укладений Договір фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 (надалі - Договір).
Відповідно до умов п. 1.1. Договору банк зобов`язався набути у власність у ТОВ "АГРОТЕК-ІНВЕСТ", місцезнаходження: 52001, Україна, Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, місто Підгородне, комплекс будівель та споруд № 55-і (територія Підгороденської міської ради), код ЄДРПОУ 36573198, (далі - продавець) предмет(ти) лізингу (далі - майно) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій (додаток № 1) та передати його в користування лізингоодержувачу на строк, що зазначений в цьому договорі, а лізингоодержувач зобов`язався сплатити банку лізингові платежі в розмірі та порядку, визначеними цим договором.
Відповідно до умов п. 1.2. Договору строк лізингу - 36 місяців, що обчислюється з дати підписання сторонами акту прийому-передачі майна, та який не може бути меншим одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу. Загальна вартість майна за цим договором становить 1084379,17 грн, ПДВ 216875,83 грн, усього до сплати 1301255,00 грн (п. 2.1. Договору).
Відповідно до умов пп. 2.1.1.1. Договору загальна вартість майна за цим договором складається з: авансового платежу лізингоодержувача в рахунок викупу майна, що становить 260251,00 грн (з ПДВ) та підлягає сплаті протягом 1 робочих днів з моменту підписання цього договору; загальної суми лізингових платежів у частині, що йде на викуп переданого лізингоодержувачу майна, 1041004,00 грн (з ПДВ) згідно з додатком № 2 до цього договору (пп. 2.1.1.2. Договору).
Відповідно до умов п. 2.2. Договору розмір, структура, строки сплати лізингових платежів встановлюються цим Договором і Додатком № 2 до нього, та включають, зокрема: винагороду за користування майном у розмірі 11.00% річних від суми залишку несплаченої вартості майна, виходячи з фактичної кількості днів користування майном, та 360 днів у році, в дату сплати винагороди, якою є 25-е число кожного поточного місяця (пп. 2.2.2.); у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань по сплаті лізингових платежів, передбачених цим договором, винагорода за користування майном складає розмір 22.00% річних від суми залишку несплаченої вчасно частини вартості майна, згідно з Додатком № 2 до Договору (пп. 2.2.3.) платежі в рахунок викупу майна, що підлягають сплаті згідно з цим Договором та Додатком № 2 до нього (пп. 2.2.4.).
Для здійснення лізингоодержувачем лізингових та інших платежів за цим договором банк відкриває рахунок № НОМЕР_1 (IBAN - НОМЕР_2 ), отримувач АТ КБ "Приватбанк", МФО 352479. Лізингові платежі підлягають сплаті лізингоодержувачем на зазначений рахунок, якщо інше прямо не встановлено цим договором або домовленістю сторін (п. 2.3. Договору).
Відповідно до умов п. 2.7. Договору грошові зобов`язання за цим Договором виконуються у наступній послідовності: кошти, отримані від лізингоодержувача, а також від інших осіб, насамперед спрямовуються для сплати винагород згідно з п. 2.1.1.1 цього договору; далі - підлягають сплаті платежі згідно з п. 2.1.1.1.; далі - підлягає сплаті страхова премія за перший рік та далі - за другий рік (інші роки) дії цього Договору згідно з Договором страхування та цим Договором, в т.ч. компенсація здійснених за рахунок банку платежів згідно з п. 5.3. цього Договору; далі - компенсація витрат банку згідно з п. 7.2.10. цього договору; далі - відшкодування витрат банку згідно п. 10.3. цього Договору; далі - для погашення неустойки згідно з п. 8.8. цього Договору; далі - платежі згідно з п. 7.2.8.1. цього договору; далі - для погашення штрафів згідно з п.п. 8.3-8.4 цього Договору; далі - для погашення пені згідно з п. 8.2, п. 8.5 цього Договору; далі - винагороди згідно з п. 2.2.3. та п. 2.2.5. цього Договору; далі - винагороди згідно з п. 2.2.2. цього Договору; далі - прострочені платежі в частини викупу вартості переданого в лізинг майна, далі - викуп вартості переданого в лізинг майна. У випадку відсутності чергового грошового зобов`язання, передбаченого цим пунктом, отримані банком кошти спрямовуються на виконання наступного за черговістю зобов`язання.
Згідно з п. 3.1. Договору передача майна буде здійснюватися за адресою: Херсонська область, м. Таврійськ, вул. Незалежності, буд. 29В.
Пунктами 3.2., 3.3. Договору встановлено, що передача майна можлива після сплати, якщо вони передбачені умовами оформлення майна згідно чинного законодавства, витрат банку по оплаті пенсійного збору, відшкодуванню витрат при реєстрації майна, а також витрат при страхуванні майна, витрат зі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та інших платежів, прямо передбачених цим договором на рахунок, відкритий згідно з п. 2.3. цього Договору, або на рахунок страхової компанії. Майно повинне бути передане лізингоодержувачу згідно із актом прийому-передачі майна протягом 5 (п`яти) календарних днів після сплати авансового платежу відповідно до умов цього договору, але не раніше дати підписання акту приймання-передачі майна. Допускається поставка майна узгодженими сторонами партіями. Строк передачі майна може змінюватись в залежності від дотриманням продавцем строку постачання майна за договором купівлі-продажу, укладеного між банком та продавцем, про що банк попередньо повідомляє лізингоодержувача.
За умовами п. 3.4. Договору з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі до лізингоодержувача переходять всі ризики, пов`язані з користуванням та володінням майном, у т.ч. ризик випадкового знищення або пошкодження, а також невідповідності майна цілям його використання. Банк не несе відповідальності перед третіми особами, в т.ч. за завдані майном смерть, шкоду здоров`ю або псування майна третіх осіб в результаті експлуатації майна.
Відповідно до умов п. 4.1. Договору протягом усього строку цього Договору майно є власністю банка. Майно переходить у власність лізингоодержувача після сплати банку всієї суми лізингових та інших платежів за цим договором, але не раніше одного року з моменту передачі майна лізингоодержувачу.
Відповідно до умов п. 6.1. Договору банк має право, зокрема: безперешкодного доступу до майна, здійснення контролю над його станом та умовами його експлуатації (пп. 6.1.2.); вимагати повернення майна у випадках, передбачених п. 10.1. та п. 10.2. цього Договору (пп. 6.1.3.); достроково розірвати цей договір та вимагати погашення заборгованості згідно з умовами цього договору (пп.6.1.7.).
Згідно з пп. 7.2.13. п.7.2. Договору лізингоодержувач зобов`язаний здійснювати лізингові платежі в розмірі та строки, що зазначені в Додатку № 2, не зменшувати суму лізингових платежів, а також не затримувати виплату чергового лізингового платежу, якщо дані зміни не погоджені сторонами та не передбачені договорами про внесення змін до цього договору.
Відповідно до умов пунктів 9.1., 9.3., 9.4. Договору з моменту фактичного отримання лізингоодержувачем майна і до моменту підписання акту прийому-передачі, майно знаходиться на відповідальному зберіганні у лізингоодержувача. Факт прийому майна на відповідальне зберігання підтверджується підписанням акта прийому майна на відповідальне зберігання (Додаток № 5), що є невід`ємною частиною цього договору. Повернення майна з відповідального зберігання здійснюється згідно з актом прийому-передачі майна (Додаток № 4), що оформлюється під час передачі майна лізингоодержувачу безпосередньо в лізинг.
Пунктом 11.1. Договору встановлено, що він набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами всіх зобов`язань за ним. Будь-які повідомлення, запити та кореспонденція за цим договором або у зв`язку з ним повинні бути в письмовій формі, можуть передаватися по електронній пошті, за умови, що оригінали юридично важливої кореспонденції і документації повинні передаватися визнаної в Україні кур`єрською службою або вручатися особисто. Будь-яке таке повідомлення повинно бути адресовано одержувачу на його адресу, що вказана нижче, або за іншою адресою, яка за необхідності може повідомлятися в письмовій формі одержувачем відправнику як адреса одержувача. Для доказу вручення повідомлення або документа буде достатнім довести, що доставка була здійснена особисто або що конверт, що містить повідомлення або документ, мав вірно вказану адресу і був відправлений (відповідно до вимог даного пункту, і всі поштові витрати були повністю оплачені), або що повідомлення електронною поштою було відправлено на адресу електронної пошти відповідної сторони. Адреса, згадана для обміну повідомленнями, така: адреса Банку: вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпро, 49094, Україна, електронна пошта: help@pb.ua, адреса Лізингоодержувача: 74731, Україна, Херсонська обл., Нижньосірогозький район, село Верби, вулиця Молодіжна, будинок 24, електронна пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1.
Відповідно до умов 11.4. Договору встановлено, що сторони, цим договором засвідчують свою згоду про те, що в порядку ч. 3 ст. 207 Цивільного кодексу України ведення документообігу, в тому числі підписання угод, договорів, додаткових договорів до них, договорів про внесення змін до них, та інших документів, сторонами може здійснюватися як шляхом власноручного підписання, так і шляхом накладання кваліфікованого електронного підпису, сертифікат на який видано Акредитованим центром сертифікації ключів банка згідно свідоцтва про акредитацію центру сертифікації ключів серії СА № 26 та атестату відповідності виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України від 25.03.2011 року, а також експертного висновку № 05/1-2057 від 30.05.2011 року.
У додатку № 1 до договору - специфікації майна, сторони визначили, що предметом лізингу є трактор марки John Deere, модель 6110B, серійний номер - НОМЕР_3 , рік виробництва 2021, вартість майна з урахуванням ПДВ 1301255,00 грн.
12 серпня 2021 року між Банком та Лізингоодержувачем укладено Договір про внесення змін до договору фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021, яким сторони погодили викласти п. 2.1., пп. 2.1.1.1., пп. 2.1.1.2. до Договору фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021 в наступній редакції: 
- 2.1. Загальна вартість Майна за цим Договором становить 1082156,25 грн, ПДВ 216431,25 грн, усього 1298587,50 грн;
- 2.1.1.1. авансового платежу Лізингоодержувача в рахунок викупу Майна, що становить 259717,50 грн (з ПДВ) та підлягає сплаті протягом 1 робочих днів з моменту підписання цього Договору;
- 2.1.1.2. загальної суми лізингових платежів у частині, що йде на викуп переданого Лізингоодержувачу Майна, 1038870,00 грн, згідно з Додатком № 2 до цього Договору. 
Також, додатковою угодою погоджений новий "Графік лізингових платежів", в якому сторони погодили 6 періодичних лізингових платежів в рахунок викупу майна (всього 1038870,00 грн) протягом 2021-2024 років. Пунктом 2 Додатку № 2 встановлено, що винагороди за користування майном у розмірі та порядку сплати згідно з п. 2.2.2. договору.
Крім того, 09.08.2021 між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРОТЕХ-ІНВЕСТ" укладено договір купівлі-продажу № 29185АТ на придбання трактору марки John Deere, модель 6110B, серійний номер - НОМЕР_3 , рік виробництва 2021, вартістю з урахуванням ПДВ 1301255,00 грн, про що додатково відзначено у специфікації до договору № 29185АТ від 09.08.2021.
В подальшому, 16.08.2021, відповідно до договору фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021, сторонами складений акт прийому-передачі майна, за яким банк передав, а лізингоодержувач прийняв у лізинг майно: марка - трактор John Deere, модель 6110B, серійний номер - НОМЕР_3 , рік виробництва - 2021.
Як зазначає позивач, в порушення умов Договору Лізингоодержувач не виконав свої зобов`язання за договором, у зв`язку з чим у останнього утворилась прострочена заборгованість зі сплати лізингових платежів
03 березня 2023 року позивачем на електронну адресу відповідача було направлено повідомлення № L85HEFLO018F9 від 24.01.2023 про розірвання договору з 13.03.2023 та необхідність повернути Банку лізингове майно до 17.03.2023.
Лізингоодержувач вимогу АТ КБ "ПриватБанк" проігнорував, заборгованість за лізинговими платежами не сплатив, предмет лізингу не повернув.
Згідно із виконаним АТ КБ "ПриватБанк" розрахунком заборгованості, станом на 05.08.2025 заборгованість відповідача зі сплати лізингових платежів становить 902811,48 грн, яка складається з несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу, за фактичний строк користування в сумі 844859,35 грн та заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу в сумі 57952,13 грн.
Враховуючи невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань, позивач звернувся до господарського суду з цим позовом, у якому просить суд стягнути з відповідача 902811,48 грн, з яких: 844859,35 грн - сума несплаченого відшкодування частини вартості предмету лізингу за фактичний строк користування та 57952,13 грн - сума заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу.
Дані обставини стали підставою для звернення позивача з позовною заявою до суду.
Таким чином, виник спір, який підлягає вирішенню у судовому порядку.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційного банку ,,ПриватБанк" підлягають задоволенню, з таких підстав.
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України (в редакції чинній на час виникнення між сторонами правовідносин).
Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 
Судом встановлено, що між Акціонерним товариством Комерційний банк "Приватбанк" та Фермерським господарством "ДІАНА" згідно Договору фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 склались правовідносини у сфері фінансового лізингу.
Статтею 806 ЦК України встановлено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачу) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.
Правовідносини, що виникли між сторонами у цій справі, врегульовані положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг" від 04.02.2021 №1201-IX, який набрав чинності 13.06.2021.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).
За приписами ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв`язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом. Відносини, що виникають у разі набуття права господарського відання на предмет договору лізингу, регулюються за правилами, встановленими для регулювання відносин, що виникають у разі набуття права власності на предмет договору лізингу, крім права розпорядження предметом лізингу.
Відповідно до ст. 3 Закону України "Про фінансовий лізинг" предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Не можуть бути предметом лізингу земельні ділянки та інші природні об`єкти, єдині майнові комплекси підприємств та їх відокремлені структурні підрозділи (філії, цехи, дільниці). Майно, що перебуває в державній або комунальній власності та щодо якого відсутня заборона передачі в користування та/або володіння, може бути передано в лізинг у порядку, встановленому цим Законом.
За змістом ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингові платежі, належні до сплати за договором фінансового лізингу, здійснюються в порядку, встановленому договором фінансового лізингу. До складу лізингових платежів включаються: 1) сума, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу; 2) винагорода лізингодавцю за отриманий у фінансовий лізинг об`єкт фінансового лізингу; 3) інші складові, зокрема платежі та/або витрати, що безпосередньо пов`язані з виконанням договору фінансового лізингу та передбачені таким договором. З метою виконання лізингодавцем своїх зобов`язань за договором фінансового лізингу щодо оплати товарів, виконання робіт тощо лізингодавець має право отримати від лізингоодержувача авансовий платіж, що підлягає сплаті відповідно до умов договору фінансового лізингу. Авансовий платіж не є залученими коштами лізингодавця, а є складовою лізингових платежів за договором фінансового лізингу, що відшкодовує частину вартості об`єкта фінансового лізингу.
Належне виконання лізингоодержувачем обов`язків зі сплати всіх лізингових платежів, передбачених договором лізингу, означає реалізацію ним права на викуп отриманого в лізинг майна.
За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.
Статтею 628 ЦК України встановлено, що сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.
Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі елементи договорів оренди та купівлі-продажу. У зв`язку із цим лізингові платежі включають як плату за надання майна у користування, так і частину покупної плати за надання майна у власність лізингоодержувачу по закінченні дії договору.
За приписами ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 525, ст. 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у частинах 1, 7 ст. 193 ЦК України.
Судом встановлено, що відповідно до специфікації, предметом лізингу є трактор марки John Deere, модель 6110B, серійний номер - НОМЕР_3 , рік виробництва 2021, вартість майна з урахуванням ПДВ 1301255,00 грн.
18 серпня 2021 року згідно акту прийому-передачі предмета лізингу, позивач належним чином виконав свої зобов`язання та передав в користування відповідачу трактор марки John Deere, модель 6110B, серійний номер - НОМЕР_3 , рік виробництва 2021, а відповідач прийняв вище вказаний предмет лізингу у користування.
Згідно із погодженим сторонами графіком лізингових платежів (додаток № 2 до договору), дата сплати чергового лізингову платежу - 25 числа відповідного місяця в період з 25.10.2021 по 25.04.2024.
В свою чергу лізингоодержувач належним чином не виконав зобов`язань з оплати лізингових платежів, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість зі сплати лізингових платежів за Договором фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021 у розмірі 902811,48 грн, з яких: 844859,35 грн - заборгованість зі сплати відшкодування частини вартості предмету лізингу, 88772,18грн - заборгованість зі сплати винагороди за обслуговування операції фінансового лізингу, 57952,13 грн - заборгованість зі сплати винагороди за користування предметом лізингу.
Доказів сплати відповідачем заявленої до стягнення суми лізингових платежів у вигляді вартості майна (предмета лізингу), винагороди за обслуговування операції фінансового лізингу та винагороди за користування майном лізингодавця матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК країни боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до частин 4, 5 ст. 17 Закону України «Про фінансовий лізинг» після отримання лізингоодержувачем об`єкта фінансового лізингу лізингодавець має право відмовитися від договору фінансового лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингоодержувача, та/або вимагати повернення об`єкта фінансового лізингу, у тому числі у безспірному порядку, на підставі виконавчого напису нотаріуса: 1) у разі якщо лізингоодержувач не сплатив за договором фінансового лізингу лізинговий платіж частково або в повному обсязі та прострочення становить більше 60 календарних днів; 2) за наявності інших підстав, встановлених договором фінансового лізингу або законом. Для цілей цієї статті сторона вважається повідомленою про відмову від договору та його розірвання, якщо минуло шість робочих днів (у разі якщо договором не передбачено більший строк) з дня, наступного за днем надсилання іншою стороною відповідного повідомлення на поштову адресу та/або адресу електронної пошти, зазначену в договорі, що розривається.
За умовами п. 6.1 Договору банк має право, зокрема: безперешкодного доступу до майна, здійснення контролю над його станом та умовами його експлуатації (пп. 6.1.2.); вимагати повернення майна у випадках, передбачених п. 10.1 та п. 10.2 цього Договору (пп. 6.1.3.); достроково розірвати цей договір та вимагати погашення заборгованості згідно з умовами цього договору (пп. 6.1.7.).
За умовами пп.10.1.2. п. 10.1. Договору він може бути достроково розірваний за ініціативою банка в односторонньому порядку шляхом письмового повідомлення про це лізингоодержувача за 3 робочі дні у випадку, зокрема, повної або часткової несплати лізингового платежу або страхової премії лізингоодержувачем згідно з умовами цього договору, якщо прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів.
У випадку дострокового розірвання цього договору, якщо лізингоодержувач не скористався правом дострокового викупу майна згідно з п. 7.1.4. цього договору, майно повинне бути повернуте протягом 3 (трьох) робочих днів по акту прийому-передачі майна в стані, в якому воно було отримано з урахуванням нормального зносу, крім випадку коли майно знищене, пошкоджене та не може бути відновлене (п. 10.4. Договору).
03 березня 2023 року позивачем на електронну адресу відповідача згідно з п. 10.1. Договору було направлено повідомлення № L85HEFLO018F9 від 24.01.2023 щодо розірвання договору з 13.03.2023 та необхідність повернути Банку лізингове майно до 17.03.2023. Проте, відповідач предмет лізингу не повернув, повідомлення залишив без відповіді.
Звідси, судом встановлено, що Договір фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021 укладений між Акціонерним товариством Комерційний банк ,,Приватбанк" та Фермерським господарством ,,ДІАНА" був розірваний в односторонньому порядку 13.03.2023.
За розрахунком позивача з урахуванням здійснених відповідачем часткових оплат, сума заборгованості відповідача зі сплати лізингових платежів за договором становить 902811,48 грн. Заборгованість складається зі сплати відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі 844859,35 грн та заборгованості зі сплати винагороди за користування предметом лізингу у розмірі 57952,13 грн, відповідно до розрахунку станом на 29.07.2025 (т.1, а.с. 39).
Наявність заявленої до стягнення суми заборгованості відповідач не спростував, доказів її сплати не надав.
Своєю чергою позивач належним чином обґрунтував та довів поданими до матеріалів справи доказами правомірність заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості за договором фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021 у розмірі 902811,48 грн, з урахуванням чого позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частини третьої статті 13 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
У відповідності до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
За приписами статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи докази свідчать про обґрунтованість позовних вимог.
Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 129 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
1. Позов задовольнити повністю.
2. Стягнути з Фермерського господарства "ДІАНА" (74731, Херсонська область, Нижньосірогозький район, село Верби, вулиця Молодіжна, будинок 24; код ЄДРПОУ 31344593) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПРИВАТБАНК" (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за Договором фінансового лізингу № HEQWFLOWWPF14-1 від 09.08.2021 у загальному розмірі 902811,48 грн, яка складається з суми заборгованості зі сплати відшкодування частини вартості предмету лізингу у розмірі 844859,35 грн, заборгованості зі сплати винагороди за користування предметом лізингу у розмірі 57952,13 грн та судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 10833,74 грн 
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 241 ГПК України та може бути оскаржено в апеляційному порядку до Південно-західного апеляційного господарського суду шляхом подачі апеляційної скарги у строки, визначені ст. 256 ГПК України.
Повне рішення складено 09.04.2026.

Суддя Нікітенко С.В.