Єдиний унікальний номер 725/9927/25 
Номер провадження 1-кп/725/324/25 

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 
Чернівецький районний суд міста Чернівців в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 
захисника ОСОБА_4 
обвинуваченого ОСОБА_5 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №22025260000000136 від 10.10.2025 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Зібранівка, Снятинського району, Івано-Франківської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ., який на момент вчинення злочину, проходив військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період в НОМЕР_1 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 3 категорії – номер обслуги 1 групи інспекторів прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_2 », у військовому званні «старший солдат» , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.409 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, старший солдат ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.
Старший солдат ОСОБА_5 , не маючи бажання проходити службу прийняв рішення про звільнення з військової служби шляхом обману. На виконання вказаного задуму дружина ОСОБА_5 ОСОБА_6 звернулася до Садгірського районного суду м. Чернівці з позовом про розірвання шлюбу. 
26.12.2024 року Садгірським районним судом м.Чернівці ухвалено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Надалі ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_7 з проханням організувати йому одруження з жінкою-інвалідом 1-2 групи. На що ОСОБА_7 , дав згоду за грошову винагороду у розмірі 8000 доларів США.
Реалізуючи вказаний намір, спільний з наміром ОСОБА_5 , ОСОБА_7 звернувся з аналогічною пропозицією до раніше знайомого йому ОСОБА_8 , а той до ОСОБА_9 
ОСОБА_9 проживаючи спільно з сестрою ОСОБА_10 ОСОБА_11 та знаючи, що ОСОБА_10 являється інвалідом 2 групи з дитинства, вирішив заробити таким чином кошти та посприяти укладанню шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , що і запропонував ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
У лютому 2025 року, більш точно дату досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_7 перебуваючи у хороших стосунках з керівником Снятинського РАЦСу ОСОБА_12 звернувся до неї з пропозицією оформити шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_10 . На що остання дала свою згоду.
22.02.2025 року в РАЦСі м.Снятин за відсутності ОСОБА_5 та ОСОБА_10 було оформлено між ними шлюб про що складено актовий запис № 21 та видано свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_2 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність направлену на незаконне звільнення з військової служби шляхом обману та реалізовуючи спільний з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 план ОСОБА_5 , 19 березня 2025 року звернувся до ОСОБА_7 та ОСОБА_9 про сприяння в організації отримання Висновку про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї та заключення ЛКК про потребу постійного стороннього догляду. 
ОСОБА_9 маючи знайомих в Кіцманській ЦРЛ звернувся до не встановленого на даний час працівника лікарні з прохання посприяти в отриманні вказаних документів.
20.03.2025 року Кіцманською загальнопрофільною лікарнею було видано висновок №20 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, а 25.03.2025 видано Заключення ЛКК 11/75 про потребу постійного стороннього догляду які отримав ОСОБА_9 та передав ОСОБА_5 .
У подальшому ОСОБА_5 , знаючи про фіктивність шлюбу з ОСОБА_10 та діючи умисно, переслідуючи мету ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом обману, подав рапорт про звільнення з військової служби долучивши до нього як підставу для звільнення копію паспорта серії НОМЕР_3 , копію картки платника податків, копію рішення Садгірського районного суду міста Чернівці від 26.12.2024 року, копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 22.02.2025, копію паспорта ОСОБА_10 № НОМЕР_4 , копію картки платника податків ОСОБА_10 , копію витягу з реєстру територіальної громади ОСОБА_10 , копію витягу із акту огляду у МСЕК джо довідки серії ПВД № 022280 ОСОБА_10 , копію заключення ЛКК № 11/75 виданого ОСОБА_10 , копію висновку №20 про наявність порушення функцій організму через які невиліковно хвора особа не може самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребує соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі.
На підстав вказаних документів начальником НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України було видано наказ по особовому складу №335-ОС від 09.04.2025 «Про особовий склад»- «Звільнити з військової служби за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається частиною дванадцятою цієї статті, пункту 2 частини 4 із врахуванням абзацу 11 (необхідність здійснювати постійний догляд за дружиною (чоловіком) з числа осіб з інвалідністю 1 чи 2 групи) пункту 3 частини 12 статті 26 Закону в запас: старшого солдата ОСОБА_5 .
15 квітня 2025 року начальником НОМЕР_1 прикордонного загону ДПС України було видано наказ по особовому складу №365-ОС від 15.04.2025 «Про особовий склад» - Виключити зі списків особового складу та всіх видів забезпечення старшого солдата ОСОБА_5 
Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 обвинувачується в ухиленні від несення обов`язків військової служби шляхом обману, вчинене в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України.
У підготовчому судовому засіданні прокурор надав суду укладену між ним та обвинуваченим, за участі захисника, угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2025 року, за умовами якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого обвинувачення, а також сторони дійшли згоди, що за вчинення вищевказаного кримінального правопорушення обвинувачений понесе покарання передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, а саме позбавлення волі на строк 5 років.
З урахуванням наявності у ОСОБА_5 міцних родинних зв`язків, його поведінки як до, так і після вчинення злочинних дій, позитивних характеристик за місцем проживання, сторони дійшли згоди про можливість виправлення підозрюваного без ізоляції від суспільства та застосування до нього звільнення від відбування основного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_5 беззастережно погоджується на призначення йому обумовленого сторонами угоди вищевказаного покарання. 
В угоді також зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.
Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
Так, відповідно до вимог ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.28 ч.4 ст.409 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення й відповідно дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просив затвердити зазначену угоду та призначити узгоджену в ній міру покарання.
Його захисник ОСОБА_4 просив застосувати до ОСОБА_5 , при врахуванні положення ст. 75 КК України , іспитовий строк тривалість один рік. Дане клопотання обґрунтовував тим , що призначенні більшого терміну іспитового строку позначиться негативно на вихованні неповнолітніх дітей та догляді за літнім батьком. 
Прокурор та захисник обвинуваченого в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просили цю угоду затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.
Крім того, в ході судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті та загальним засадам призначення покарання.
Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченої, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.
При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Крім того, обвинуваченому роз`яснено та ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження її права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їй наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди передбачені ст.476 КПК України обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений не заперечувала проти затвердження угоди.
Суд переконався, що в даній угоді відсутні підстави для відмови в її затвердженні, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України, учасники процесу не заперечують проти затвердження даної угоди.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами, а саме в межах санкцій за ч.2 ст.28, ч.4 ст.409 КК України, у виді позбавлення волі строком 5 років, та на підставі ст.75 КК України подальше звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, ураховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, , суд вважає, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.
При призначені покарання також враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, визнання вини та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які б обтяжували покарання є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою (частина друга або третя статті 28), та вчинення кримінального правопорушення з використанням особи, що страждає психічним захворюванням чи недоумством.
Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.4 ст.409 КК України і ухвалення вироку.
Питання про стягнення судових витрат та про долю речових доказів підлягає вирішенню в основному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 376, 468-470, 472, 473, 475 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ:
Затвердити укладену 24 жовтня 2025 року між прокурором Чернівецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_13 , обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником угоду про визнання винуватості.
Визнати ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зібранівка, Снятинського району, Івано-Франківської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ., - винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 409 КК України і за його вчинення призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Запобіжний захід у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Заставу у розмірі 92240,00 грн.,внесену заставодавцем ОСОБА_14 на депозитний рахунок для зарахування заставних сум згідно із платіжним документом від 22 серпня 2025 року на рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2025 року, після набрання вироком законної сили, - повернути заставодавцю ОСОБА_14 відповідно до ст. 182 КПК України.
Заставу у розмірі 150000 грн., внесену заставодавцем ОСОБА_6 на депозитний рахунок для зарахування заставних сум згідно із платіжним документом від 22 серпня 2025 року на рахунок ТУ ДСА в Чернівецькій області на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Чернівці від 22 серпня 2025 року, після набрання вироком законної сили, - повернути заставодавцю ОСОБА_6 відповідно до ст. 182 КПК України.
Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Чернівецький районний суд міста Чернівців.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Чернівецького районного
суду міста Чернівців                   ОСОБА_1