ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

11 березня 2026 року	Справа №160/33111/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , в якій позивач просить: 
- стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області витрати за Договором №385 від 31.01.2024 року у сумі 27 123,81 грн.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідачем обліковується заборгованість по договору про підготовку та навчання поліцейського, вперше прийнятого на службу в поліцію в сумі 27 123,81 грн., яка в добровільному порядку сплачена не була, а отже вказана сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку. У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву, письмових заперечень проти позову, пояснень чи доказів щодо заявлених позовних вимог, на підтвердження або спростування обставин, зазначених у позові, не надано, як і заяви про визнання позову.
На адресу відповідача ( АДРЕСА_1 ), яка зазначена в Єдиному державному демографічному реєстрі, судом направлялася копія ухвали про відкриття провадження у справі, однак на адресу суду повернувся конверт із відміткою АТ «Укрпошта» «за закінченням терміну зберігання».
Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
28.01.2024 року між Криворізьким міським відділом Управління поліції охорони в Дніпропетровській області та ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження служби в поліції.
31.01.2024 року між Криворізьким міським відділом Управління поліції охорони в Дніпропетровській області, ОСОБА_1 та Вінницьким професійним училищем Департаменту поліції охорони укладено Договір про підготовку та навчання поліцейського, вперше прийнятого на службу в поліцію №385 (далі – Договір №385).
Пунктом 2.2 Договору №385 передбачено, що Криворізький міський відділ Управління поліції охорони в Дніпропетровській області зобов`язується перерахувати навчальному закладу кошти на відшкодування витрат за навчання ОСОБА_1 в розмірі 63 655,90 грн.
Пунктом 3.3 Договору №385 передбачено, що після закінчення навчального закладу ОСОБА_1 зобов`язаний прибути до Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області 01.08.2024 року й відпрацювати 2 роки з дня прибуття до органу, який здійсни витрати на навчання та утримання поліцейського в навчальному закладі. 
Пунктом 3.4 Договору №385 передбачено, що у разі, зокрема, звільнення за власним бажанням з органів національної поліції, до закінчення строку, визначеного договором, у порядку встановленому чинним законодавством України ОСОБА_1 зобов`язаний компенсувати витрати, які здійснив орган у зв`язку з проведенням навчання та утримання поліцейського в навчальному закладі, пропорційно не відпрацьованому часу. 
Пунктом 3.5 Договору №385 передбачено, що витрати, зазначені у п.3.4 договору компенсуються поліцейським протягом 20 календарних днів з дати його звільнення на банківські реквізити, зазначені у п.7.1 розділу 7 договору.
В розрахунку ціни позову Криворізький міський відділ Управління поліції охорони в Дніпропетровській області зазначає, що згідно виставлених рахунків відділом було сплачено навчальному закладу 63 872,20 грн. 
На підставі наказу №136 о/с від 19.09.2025 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за власним бажанням з 24.09.2025 року. 
Судом встановлено, що з 01.08.2024 року по 24.09.2025 року ОСОБА_1 відпрацював в поліції 420 днів.
З розрахунку ціни позову вбачається, що сума до стягнення складає 27 123,81 грн., виходячи з наступного розрахунку: 63 872,20 грн. / 730 днів (2роки) * 310 днів (730 днів – 420 днів (відпрацьованих)).
У встановлений пунктом 3.5 Договору №385 строк ОСОБА_1 заборгованість не сплатив.
24.09.2025 року ОСОБА_1 виставлено претензію на суму 27 123,81 грн., з якою відповідач ознайомився 24.09.2025 року.
У зв`язку з несплатою вказаних коштів, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 
Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно із частиною 3 статті 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція охорони входить до складу поліції.
Відповідно працівник поліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.
Відповідно до положень частини 1 статті 63 Закону України «Про Національну поліцію» контракт про проходження служби в поліції - це письмовий договір, що укладається між громадянином України та державою, від імені якої виступає поліція, для визначення правових відносин між сторонами.
Контракт про проходження служби в поліції укладається, зокрема, з особами молодшого складу поліції, які вперше прийняті на службу в поліції - одноразово строком на два роки без права продовження.
Контракт є підставою для видання наказу про прийняття особи на службу в поліції та/або призначення її на відповідну посаду.
Контракт про проходження служби в поліції укладається на підставах і в порядку, визначених Міністерством внутрішніх справ України.
Типову форму контракту затверджує Міністерство внутрішніх справ України.
Приписами частини 1 статті 73 Закону України «Пре Національну поліцію» передбачено, що поліцейські, які вперше прийняті на службу в поліції, з метою набуття спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції, зобов`язані пройти первинну професійну підготовку за відповідним! навчальними програмами (планами), затвердженими Міністерством внутрішні) справ України.
Порядок і умови проходження професійної підготовки визначає Міністерство внутрішніх справ України.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2016 року №105 «Пре затвердження Положення про організацію первинної професійної підготовка поліцейських, яких вперше прийнято на службу в поліції» затверджене Положення про організацію первинної професійної підготовки поліцейських яких вперше прийнято на службу в поліції (далі – Положення №105), де пунктом 1 визначено порядок і умови проходження первинної професійної підготовка поліцейських, яких вперше прийнято на службу в поліції.
Згідно пунктів 2 та 3 Розділу І Положення №105 поліцейські, яких вперше прийнято на службу в поліції, проходять професійну підготовку з меток набуття ними спеціальних навичок, необхідних для виконання повноважень поліції, у тому числі відповідну спеціальну підготовку щодо зберігання, носіння, застосування і використання вогнепальної зброї.
Професійна підготовка проводиться на базі вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання та установ (закладів) Національної поліції, що діють для забезпечення організації відповідної спеціальної підготовки поліцейських, уперше прийнятих на службу в поліції, а також підвищення кваліфікації і перепідготовки молодшого складу поліції, проведення окремих видів службової підготовки поліцейських.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про загальну структуру і чисельність Міністерства внутрішніх справ України» навчальні заклади включені до загальної структури Міністерства внутрішніх справ України.
Згідно із підпунктом 9 пункту 5 Положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 року №877, Національна поліція з метою організації своєї діяльності фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України (за винятком діяльності поліції охорони, яка утримується за рахунок коштів від надання послуг з охорони, які здійснюються на договірних засадах).
Як вже було встановлено, відповідач був зобов`язаний відпрацювати 2 роки, починаючи з 01.08.2024 року, однак відповідач звільнився за власним бажанням, що за умовами Договору №385 зумовило настання наслідків у вигляді компенсації витрат, які здійснив орган у зв`язку з проведенням навчання та утримання відповідача в навчальному закладі, пропорційно не відпрацьованому часу.
За наведених обставин, суд доходить висновку що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №385 від 31.01.2024 року є обґрунтованими.
Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає компенсації відповідачем, суд зазначає наступне. 
Відповідно до Договору №385 від 31.01.2024 року вартість витрат за навчання ОСОБА_1 становить 63 655,90 грн.
В свою чергу позивач наголошує, що ним було сплачено за навчання відповідача 63 872,20 грн. згідно виставлених рахунків.
Суд наголошує, що обов`язок відшкодування у відповідача виникає на підставі Договору №385. 
В свою чергу до суду не надано доказів, з яких вбачалося, що між позивачем та відповідачем погоджено внесення змін до Договору №385 щодо збільшення вартості витрат за навчання ОСОБА_1 .
Таким чином суд доходить висновку, що обчислення суми заборгованості має бути здійснено виключно на умовах Договору №385.
Судом було обраховано вартість заборгованості відповідача відповідно до Договору №385 та встановлено, що вказана заборгованість становить: 27 031,96 грн., виходячи з наступного розрахунку: 63 655,90 грн. / 730 днів (2роки) * 310 днів (730 днів – 420 днів (відпрацьованих)).
Таким чином з відповідача підлягає стягненню заборгованість за Договором №385 від 31.01.2024 року у сумі 27 031,96 грн., а отже позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. 
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовної заяви Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Вирішуючи питання щодо судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
З огляду на положення ч.2 ст.139 КАС України з відповідача в даному випадку не підлягає стягненню сума сплаченого судового збору позивачем. 
Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області (50000, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 60, прим.3, код ЄДРПОУ 40109126) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення коштів – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Криворізького міського відділу Управління поліції охорони в Дніпропетровській області витрати за Договором №385 від 31.01.2024 року у сумі 27 031,96 грн.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити. 
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В. Горбалінський