ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 712/10152/15-ц 		
Провадження № 22-ц/821/825/26		
на ухвалу  	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,
секретаря – Кукушкіної А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Ростислава Борисовича на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Першого відділу ДВС у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії, 

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року представник ОСОБА_2 – адвокат Пилипенко Р. Б.звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та зобов`язання вчинити дії, в якій просив: визнати протиправною бездіяльність Першого відділу ДВС м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо невиключення з Єдиного реєстру боржників відомостей відносно ОСОБА_2 , у завершеному виконавчому провадженні № 53705585 з примусового виконання виконавчого листа № 712/10152/15–ц від 24.01.2017 про стягнення боргу та зобов`язати керівника або іншу уповноважену особу Першого відділу ДВС м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо боржника ОСОБА_2 у завершеному виконавчому провадженні № 53705585 з примусового виконання виконавчого листа № 712/10152/15–ц від 24.01.2017 про стягнення боргу.
В обґрунтування скарги зазначив, що  ОСОБА_2 , була стороною (боржником) у виконавчому провадженні № 53705585 з примусового виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2017 № 712/10152/15–ц про стягнення із ОСОБА_3 заборгованості на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» за договором фінансового лізингу в сумі 214 321,14 грн. 
07.04.2017 Соснівським відділом ДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області (правонаступник – Перший відділ ДВС м. Черкаси Центрального МУМЮ (м. Київ) було відкрито виконавче провадження № 53705585, в рамках якого був накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_2 
24.01.2019 виконавчий лист № 712/10152/15–ц було повернуто стягувачу відповідно до зазначених даних та відмітки Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області.
Заначив, що стягувач звертався до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання. Проте, ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.12.2023 у справі № 712/10152/15–ц у задоволенні заяви представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання було відмовлено.
В подальшому, скарга боржника ОСОБА_1 була задоволена частково Соснівським районним судом м. Черкаси, у справі № 712/10152/15–ц, суд зобов`язав начальника або іншу уповноважену особу Першого відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений постановою від 13.07.2017 головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Паламарчук І. В. у виконавчому провадженні № 53705585 на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 21372136.
Скаржник зауважив, що після завершення виконавчого провадження № 53705585 та зняття арештів з майна, ОСОБА_1 до цього часу не може вільно розпоряджатися та відчужувати рухоме майно – транспортні засоби, у зв`язку із наявністю запису про вказане виконавче провадження в Єдиному реєстрі боржників.
25.07.2025 представник скаржника – адвокат Пилипенко Р. Б. звернувся із клопотанням до Першого відділу ДВС м. Черкаси, в якому просив виключити з Єдиного реєстру боржників відомості відносно боржника ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні № 53705585 з примусового виконання виконавчого листа № 712/10152/15–ц від 24.01.2017, у зв`язку з пропущенням стягувачем строку повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання. Проте, вказане клопотання було залишене без задоволення та повідомлено, що виконавчий лист № 712/10152/15–ц від 24.01.2017 повернуто на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, станом на 31.07.2025 підстави для виключення боржника з Єдиного реєстру боржників відсутні.
Крім того, скаржник зазначив, що оскільки рішення суду на примусовому виконанні не перебуває, виконавче провадження, виконавчі листи повернуті стягувачу, запис в Єдиному державному реєстрі боржників продовжує бути чинним, це обмежує скаржника розпоряджатися майном та коштами. 
З огляду на викладене, скаржник вважає, що наявність протягом тривалого часу відомостей в Єдиному реєстрі боржників у завершеному виконавчому провадженні № 53705585, порушує права ОСОБА_1 на мирне володіння та розпорядження своїм майном (в т.ч. шляхом його відчуження).
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 рокув задоволенні скарги  ОСОБА_2 відмовлено.
Ухвала суду першої інстанції обґрунтована тим, що виконавчий лист був повернутий стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», тоді як ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження визначено, що лише повернення виконавчого документу на підставі п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону має наслідком виключення відомостей з реєстру боржників.
Крім того, суд першої інстанції зауважив, що боржником не надано суду доказів, які б відповідно до положень п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, зобов`язували державного виконавця виключити відомості про нього, як про боржника з Єдиного реєстру боржників (виконавче провадження не було закінчено відповідно до положень ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», доказів сплати заборгованості після повернення виконавчого листа та виконавчого збору суду не надано, а також не вказано обставин, визначених ч. 1 ст. 39 Закону, які виникли після повернення виконавчого листа, тощо).
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 – адвокат Пилипенко Р. Б.подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 рокута прийняти нове рішення, яким задовольнити подану ним скаргу в інтересах ОСОБА_1 в повному обсязі.
В апеляційній скарзі вказав, що судом першої інстанції під час вирішення скарги не враховано, що з часу завершення виконавчого провадження у Першому відділі ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) упродовж 7–ми років не було жодного відкритого виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 по виконавчому листу Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.01.2017 №712/10152/15–ц. Тобто, стягувач із січня 2019 року не заявляв майновий вимог до боржника щодо стягнення заборгованості (не пред`являв виконавчого документу до органу ДВС), а відтак, наразі відсутні підстави для проведення примусових заходів стягнення боргу.
Зауважив, що в оскаржуваній ухвалі не відображено інформації про відсутність грошових зобов`язань за наслідками заверщеного виконавчого провадження № 53705585 у скаржника ОСОБА_1 перед відділом ДВС, що є безумовною підставою для виключення відомостей про скаржника із Державного реєстру боржників за неактуальним виконавчим провадженням №53705585. 
З огляду на викладене, вважає, що обставини справи вказують на те, що навіть після завершення у 2019 році виконавчого провадження № 53705585 та зняття судом арештів з майна боржника, ОСОБА_1 до цього часу не може вільно розпоряджатися та відчужувати рухоме майно – транспортні засоби, у зв`язку із наявністю запису про вказане виконавче провадження в Єдиному реєстрі боржників.
24.03.2026 на адресу Черкаського апеляційного суду від Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що судом першої інстанції вірно було враховано, що повернення виконавчого листа на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не є підставою для виключення відомостей боржника з Єдиного реєстру боржників.
Крім того, вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що зміст ухвали від 25.12.2023 свідчить лише про відмову у поновленні строку на пред`явлення виконавчого документу, але не скасовує боргові зобов`язання та не свідчить про неможливість з інших поважних причин поновити вказаний строк (та/або за заявою іншого кредитора).
З урахуванням вищевикладеного, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09.02.2026 – залишити без змін.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
15.04.2026 від представника скаржника  ОСОБА_2 – адвоката Пилипенка Р. Б. через підсистему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що  ОСОБА_2 не може прибути до Черкаського апеляційного суду 15.04.2026, про що вона повідомила свого представника у телефонному режимі. Крім того, зазначено, що адвокат Пилипенко Р. Б. також не може прибути в судове засідання у зв`язку з проходженням щорічної медичної комісії у районній ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 . Доказів на підтвердження вказаної у клопотанні інформації скаржником не надано.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
З огляду на наведене колегія суддів вважає за можливе розглянути цю справу у відсутність  ОСОБА_2 та її представника – адвоката Пилипенка Р. Б.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Першого відділу ДВС у м. Черкаси Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції – Анісімова О. О., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Оскаржувана ухвала суду відповідає приведеним вимогам законодавства.
Судом встановлено, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 24.10.2016 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» 212 199,15 грн заборгованості за договором фінансового лізингу та 2 121,99 грн витрат по сплаті судового збору, а всього 214 321,14 грн. 
24.01.2017 видано виконавчий лист по справі № 712/10152/15–ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Порше Лізинг Україна» 212 199,15 грн заборгованості за договором фінансового лізингу та 2 121,99 грн витрат по сплаті судового збору, а всього 214 321,14 грн (а.с. 8 – 8 на звороті).
07.04.2017 Соснівським ВДВС у м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області було відкрито виконавче провадження № 53705585, в рамках якого був накладений арешт на все нерухоме майно ОСОБА_3 (а.с. 13).
13.07.2017 головним державним виконавцем Соснівського відділу державної виконавчої служби м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Паламарчук І. В. було винесено постанову про арешт всього нерухомого та рухомого майна боржника в рамках ВП №53705585 (а.с. 9).
24.01.2019 виконавчий лист № 712/10152/15–ц було повернуто стягувачу відповідно до зазначених даних та відмітки Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» – в результаті вжитих заходів неможливо встановити особу боржника, місце роботи та місце проживання (а.с. 14).
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.12.2023 у справі № 712/10152/15–ц у задоволенні заяви представника ТОВ «Порше Лізинг Україна» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, боржник: ОСОБА_3 було відмовлено. Ухвала набрала законної сили 10.01.2024 (а.с. 16 – 18 на звороті).
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси, у справі №712/10152/15–ц, скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, зобов`язано начальника або іншу уповноважену особу Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений постановою від 13.07.2017 головного державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Паламарчук І. В. у виконавчому провадженні № 53705585 на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 , номер запису про обтяження 21372136 (а.с. 19 – 22 на звороті).
25.07.2025 адвокат Пилипенко Р. Б. звернувся із клопотанням до Першого відділу ДВС м. Черкаси, в якому просив виключити з Єдиного реєстру боржників відомості відносно боржника ОСОБА_2 , у виконавчому провадженні № 53705585 з примусового виконання виконавчого листа № 712/10152/15–ц від 24.01.2017, у зв`язку з пропущенням стягувачем строку повторного пред`явлення виконавчого документу до виконання (а.с. 27 28).
31.07.2025 клопотання адвоката Пилипенка Р. Б. було залишене без задоволення та повідомлено,що виконавчий лист № 712/10152/15–ц від 24.01.2017 повернуто на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», а відтак, станом на 31.07.2025 підстави для виключення боржника з Єдиного реєстру боржників відсутні (а. с. 25).
Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.
За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно ч. ч. 1, 5 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», яка регламентує оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до положень ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника), а якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Вважаючи, що державний виконавець Першого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)був зобов`язаний виключити відомості про скажницю з Єдиного реєстру боржників, оскільки виконавче провадження завершено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_2 звернулася до суду зі скаргою на дії ДВС.
Вичерпний перелік підстав для виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників визначений ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження».
Так, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1, 3, 11 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" або постанови, передбаченої ч. 4 ст. 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.
Виконавчий лист у провадженні № 53705585повернуто стягувачу 24.01.2019 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», через неможливість встановлення особи боржника, місця роботи та місця проживання, що не є підставою для виключення інформації про боржника з реєстру боржників, згідно ч. 7 ст. 9 Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до пункту 6 розділу XI Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 № 2432/5, автоматизована система виконавчого провадження виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови: про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону; про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 Закону; про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів; про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону; про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
Пунктом 24 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, визначено, що за виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо: при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена); після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено; після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає); відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.
Встановлено, що у виконавчому провадженні № 53705585державним виконавцем у постанові про відкриття виконавчого провадження від 07.04.2017 зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 21 432,11 грн. Відомості щодо сплати виконавчого збору боржником відсутні. За умови наявності у ОСОБА_2 заборгованості зі сплати виконавчого збору, немає правових підстав для винесення органом ДВС постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.
За встановлених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні скарги.
Ухвала суду першої інстанції ухвалена з додержанням вимог матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Оскільки судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи та застосовано правові норми, які підлягали до застосування, оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Пилипенка Ростислава Борисовича– залишити без задоволення.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 09 лютого 2026 року– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 16 квітня 2026 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Ю. В. Сіренко

Т. Л. Фетісова