Справа № 706/1967/25 
2/706/340/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
20 квітня 2026 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі: 
головуючої судді Школьної А.В.,
за участю секретаря судового засідання Самсоненко А.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Христинівка Черкаської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 4751550 шляхом обміну електронними повідомленнями, який підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію».
Представник позивача зазначає, що товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надало відповідачу грошові кошти в обумовленій сумі та у строк, що визначений умовами договору, а відповідач, у свою чергу, умов кредитного договору не виконав. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою заборгованість відповідача перед позивачем становить 19 810 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту – 7 000 грн, заборгованість за відсотками - 12 810 грн.
14.03.2024 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено Договір факторингу №14/03-2023, за умовами якого ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Маніфою», у тому числі до ОСОБА_1 за договором позики №4751550 від 22.10.2022.
25.03.2024 ТОВ «Росвен інвест Україна» перейменовано на ТОВ «Свеа Фінанс», яке і звернулося із позовом до суду та просить стягнути із відповідача заборгованість за договором позики № 4751550 від 22.10.2022 в розмірі 19 810 грн та 2 422,40 грн судових витрат. 
Постановленою 02.01.2026 Христинівським районним судом Черкаської області ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом (повідомленням) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. У поданому разом із позовом клопотанні просить справу розглянути без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи і винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення за місцем реєстрації судової кореспонденції, яка була повернута оператором поштового зв`язку у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Заяв про відкладення судового засідання чи розгляд справи у відсутність відповідача до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву не подано.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про місце, дату і час судового засідання, суд розглядає справу за його відсутності.
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Ухвалою Христинівського районного суду від 20.04.2026 постановлено провести заочний розгляд справи.
Дослідивши надані позивачем докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність – з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, суд дійшов таких висновків і такого рішення. 
Судом встановлено, що 22.10.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Маніфою» та ОСОБА_1 , відповідачем у справі, укладено Договір позики №4751550, за яким позикодавець передав у власність позичальнику грошові кошти (позику), а позичальник прийняв на себе обов`язок повернути таку ж суму грошових коштів та сплатити проценти від суми позики та всі платежі, пов`язані із виконанням даного договору.
Згідно пунктів 2.3.3, 2.3.4 Договору позики сума позики становить 7 000 грн, строк позики до 26 грудня 2022 року (65 днів).
За умовами пункту 2.5 Договору позика надається позичальнику шляхом безготівкового переказу на банківський рахунок позичальника за номером електронного платіжного засобу НОМЕР_1 .
У пункті 2.4 правочину визначені процентні ставки, що застосовуються в межах строку позики:
- акційна процентна ставка, фіксована: 2.20000% на день – застосовується протягом першого розрахункового періоду у разі наявності акційних пропозицій та діє лише за умови дотримання позичальником умов оплати заборгованості за цією ставкою відповідно до п. 3.1.1 цього Договору;
- базова процентна ставка, фіксована: 2.20000% на день – застосовується протягом першого розрахункового періоду відповідно до п. 3.1.2 цього Договору, а також у разі продовження строку позики протягом першого розрахункового періоду згідно з умовами відповідної Додаткової угоди, укладеної Сторонами цього Договору;
- основна процентна ставка, фіксована: 3.00000% на день – застосовується протягом усього строку позики, окрім першого розрахункового періоду. Особливості нарахування процентів за основною процентною ставкою визначено Розділом 3 цього Договору.
Розмір процентних ставок, визначених п. 2.4 Договору є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку (п.2.7 Договору).
Відповідно до п. 5.2 Договору позикодавець має право: вимагати від позичальника своєчасного, повного та належного виконання позичальником своїх обов`язків за Договором; у випадку неналежного виконання позичальником зобов`язань за цим Договором позикодавець або новий кредитор має право без згоди пзичальника залучити колекторську компанію до врегулювання простроченої заборгованості, відступити право вимоги за цим Договором, звернутися до суду для примусового стягнення заборгованості чи вжити інші заходи, передбачені чинним законодавством України для захисту своїх порушених прав та інтересів.
Згідно п.6.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України, а також передбачену цим Договором.
За кожен день неправомірного користування позикою/її частиною нараховуються проценти на прострочену позику в розмірі: 1.01 % від залишку заборгованості за сумою позики. Розмір процентів на прострочену позику є фіксованим та не може бути змінено позикодавцем в односторонньому порядку. При нарахуванні процентів за цим пунктом Договору Позикодавець дотримується обмежень щодо нарахувань, що встановлені Законом України «Про споживче кредитування» (п.6.2 Договору).
Договір укладений у письмовій формі у вигляді електронного документа та підписаний відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором z18955.
У Додатку № 1 до Договору позики № 4751550 сторони визначили дату видачі та дату повернення позики, строк позики, суму позики, проценти за користування грошовими коштами, реальну річну процентну ставку, загальну вартість позики, погодили графік нарахування процентів за користування позикою, визначили графік обов`язкових платежів.
Додаток № 1 до договору також підписаний відповідачем шляхом введення одноразового ідентифікатора z18955.
Відповідач ознайомлений із Паспортом позики, у якому міститься інформація щодо позикодавця, основні умови надання коштів у позику з урахуванням побажань споживача, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості позики для споживача, порядок повернення позики.
Суд вважає доведеним укладення між ТОВ «Маніфою», як первісним кредитором, та ОСОБА_1 . Договору позики №4751550 від 22.10.2022.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності цього договору, він недійсним або неукладеним не визнаний; доказів введення відповідача в оману чи наявності у діях позикодавця елементів примусу, докучання або неналежного впливу, що могло істотно впливати на свободу вибору або поведінку відповідача, суду не надано.
Відповідно до квитанції № 174197365 від 22.10.2022 ТОВ «Маніфою» перерахувало 22.10.2022 грошові кошти в сумі 7 000 грн на карту № НОМЕР_1 .
Відтак, товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами договору позику.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з ч. 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Судом встановлено, що договір позики підписаний позичальником ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором z18955, зазначений договір укладений у вигляді електронного документа: шляхом обміну електронними повідомленнями, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно з Законом України «Про електронну комерцію».
Використання для підписання договорів електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який містить комбінацію цифр та букв, узгоджується із вимогами законодавства. Підписання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора, тобто укладення договору без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету не є можливим.
У постанові Верховного Суду від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 зазначено, що «укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів».
Також Верховний Суд у постанові від 01 липня 2024 року у справі № 638/161/22 погодився з тим, що «без введення позичальником відповідних даних, здійснення його верифікації, передання ним та отримання товариством персональних даних від позивача з метою укладення договору, таке укладення кредитного договору є неможливим. А в матеріалах справи відсутні докази протиправності дій третіх осіб стосовно позивача, які стосуються підписання кредитного договору».
Ідентифікація ОСОБА_1 в інформаційно-телекомунікаційних системах здійснена відповідно до вимог законодавства, з використанням його особистих даних, а саме: РНОКПП, місця реєстрації та проживання, номера телефону, номера банківської картки для перерахування коштів. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За змістом ч.2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
У справі не встановлено, що позикодавець приховав від позичальника об`єктивну інформацію щодо сукупної вартості кредиту, вказав занижені значення процентної ставки як істотної умови договору, тим самим ввівши відповідача в оману.
Судом встановлено, що умови договору позики № 4751550 від 22.10.2022 є чіткими та зрозумілими, що виключає можливість їх неоднозначного трактування сторонами. У даному випадку проценти нараховано за ставкою, що визначена умовами договору, у межах погодженого строку надання позики, а тому заборгованість з нарахованих процентів за користування грошовими коштами підлягає стягненню з відповідача.
14.03.2023 між ТОВ «Маніфою» та ТОВ «Росвен інвест Україна» укладено Договір факторингу №14/03-2023, згідно якого ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками ТОВ «Маніфою», у тому числі до ОСОБА_1 за Договором позики №4751550 від 22.10.2022.
Згідно витягу із Реєстру боржників до Договору факторингу №14/03-2023 від 14.03.2023 ТОВ «Росвен інвест Україна» набуло право вимоги до відповідача за Договором позики №4751550 від 22.10.2022 на загальну суму 19 810 грн, з яких: 7 000 грн – заборгованість за сумою позики, 12 810 грн – заборгованість за процентами.
На підставі Рішення єдиного учасника ТОВ «Росвен інвест Україна» - Свеа Економі Кіпр Лімітед № 1 від 25.03.2024, назву ТОВ «Росвен інвест Україна» змінено на ТОВ «Свеа Фінанс».
Термін повернення позики у повному обсязі настав, а заборгованість за договором позики у встановлений строк не була погашена, у зв`язку з чим ТОВ «Свеа Фінанс», як правонаступник за зобов`язанням, звернулося до суду із позовними вимогами до відповідача. 
Згідно розрахунку заборгованості борг відповідача перед позивачем становить 19 810 грн, з яких: 7000 грн - заборгованість за тілом позики; 12 810 грн - заборгованість за відсотками. Проценти нараховані відповідачу у розмірі, що визначений сторонами, та в межах строку кредитування. 
Коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 не перераховував ні первісному позикодавцю, ні позивачеві, а відтак суд визнає позовні вимоги ТОВ «Свеа Фінанс» обґрунтованими та задовольняє. 
Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, у зв`язку із задоволенням позовних вимог, із відповідача на користь позивача належить стягнути у відшкодування сплаченого судового збору 2 422,40 грн.
На підставі викладеного та керуючись статтями 12, 13, 76-81, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 274, 280-283, 287 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» заборгованість за Договором позики №4751550 від 22.10.2022 у розмірі 19 810 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот десять) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс» судові витрати в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок, понесені позивачем на сплату судового збору.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, шляхом подання протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 

Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа Фінанс», ЄДРПОУ – 37616221, місцезнаходження: вул. Іллінська, 8, м. Київ, 04070.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП – НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя   Альона ШКОЛЬНА