Справа № 626/1818/25
Провадження № 2/626/63/2026 

РІШЕННЯ
Іменем України
09.04.2026 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі: 
головуючої судді Бєлостоцької О.В.,
при секретарі Івашкіній Т.В.,
за участю
представника позивача Шеховцової О.І.,
представника відповідача Штеця В.М.,
відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Шеховцова Ольга Ігорівна, до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - 
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому зазначив, що постановою Октябрьського районного суду м.Полтави від 10.06.2024 року відповідача визнано винуватим за ст.124 КУпАП за фактом дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої автомобіль позивача по справі DACIA LOGAN державний номерний знак НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження. Вартість ремонтних робіт його автомобіля становить 42216 гривень 00 копійок, що підтверджується видатковою накладною № 269 від 25.10.2024 року. Страхова компанія відшкодувала йому 30237 грн 00коп. Здійснити ремонт автомобіля він не має матеріальної можливості, оскільки живе на пенсію по інвалідності. Частина коштів пішла на його лікування після дорожньо-транспортної пригоди, оскільки після зіткнення і удару він почав відчувати біль у спині, плечах, руках, змушений був звернутись за медичною допомогою, що підтверджується медичною випискою, аналізами, чеками на ліки, що разом склало 10990 гривень. Крім майнової шкоди, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він є інвалідом 1 групи з 1993 року безстроково, пересувається лише на візку, обмежений у рухах та пересуванні. Автомобіль був адаптований для нього, користування автомобілем було його можливістю бути дотичним до його соціального життя, проходження періодичної реабілітації, пов`язаної із інвалідністю. Він займається спортом, має ступінь КМС і приймає участь у змаганнях. Але на сьогодні не має можливості приймати участь у змаганнях, продовжувати регулярні тренування та проходити реабілітацію, оскільки все його життя залежить від автомобіля. Заподіяну моральну шкоду оцінює у 100000 гривень. Враховуючи обставини, які настали внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, тривалість його зусиль для відновлення порушених прав, він має право на відшкодування різниці матеріальної і моральної шкоди, яка була не покрита страховим відшкодуванням. Відповідач, як заподіювач шкоди, має нести цивільно-правову відповідальність по деліктному зобов`язанню й відшкодувати завдану ним шкоду в розмірі, не охопленому страховим відшкодуванням відповідно до ст.1194 ЦК України. 
Позивач ОСОБА_2 просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь у відшкодування завданої майнової шкоди 10990 гривень 00 копійок на лікування, 42216 гривень 00 копійок на ремонт автомобіля, 100000 гривень 00 копійок у відшкодування моральної шкоди. 
Ухвалою судді Берестинського районного суду Харківської області від 16.06.2025 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі № 626/1818/25 за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 08.07.2025 року строк проведення підготовчого провадження у цивільній справі № 626/1818/25 продовжено на 30 днів.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 19.09.2025 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору залучено Моторне (транспортне) страхове бюро України.
Ухвалою Берестинського районного суду Харківської області від 17.11.2025 року закрито підготовче провадження у цивільній справі № 626/1818/25, справу призначено до розгляду по суті. 
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Шеховцова О.І. підтримала заявлені позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Зазначила, що квитанція або інші докази на підтвердження сплати ОСОБА_2 вартості ремонтних робіт автомобіля в сумі 42216 грн 00 коп згідно видаткової накладеної № 269 від 25.10.2024 року відсутні. Належний позивачу автомобіль був відремонтований влітку 2025 року і з того часу він користується транспортним засобом. На запитання представника відповідача пояснила, що докази того, що після дорожньо-транспортної пригоди належний ОСОБА_2 автомобіль не міг використовуватись за призначенням відсутні; щодо долучення квитанцій про придбання скрапленого природного газу пояснила, що не додивилась зміст квитанцій, які долучила до позовної заяви; щодо придбання медичних препаратів зазначила, що не може пояснити чому саме зазначені в квитанціях ліки придбав ОСОБА_2 , оскільки не є лікарем. 
Відповідач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Штець В.М. заперечували проти задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , посилаючись на їх безпідставність та недоведеність. Представник відповідача зазначив, що витрати позивача не підтверджені належними та допустимими доказами. Крім того, ОСОБА_1 є неналежним відповідачем, оскільки шкоду має відшкодувати МТСБУ. 
У відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_1 в обгрунтування заперечень проти позову послався на те, що як вбачається із змісту позовної заяви, позивачу була здійснена страхова виплата МТСБУ, яка згідно із положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повинна була включати в себе як підтверджену належними та допустимими доказами шкоду, пов`язану із пошкодженням транспортного засобу, так і шкоду, пов`язану із лікуванням потерпілого та моральну шкоду. Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, якщо згідно Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Позивач, який отримав страхове відшкодування від МТСБУ, намагається отримати його шляхом звернення до суду з позовом до нього, отже, отримати подвійне відшкодування, з огляду на що позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає (а.с.45-46). 
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Моторного (транспортного) страхового бюро України в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення (а.с.68-79), в яких просив розглядати справу за його відсутності. По суті заявлених ОСОБА_2 позовних вимог зазначив, що оскільки на момент настання ДТП транспортний засіб «Міцубісі», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 не було забезпечено договором обов`язкового страхування, МТСБУ ОСОБА_3 було сплачено регламентну виплату передбачену підпунктом «а» пункта 41.1 статті 41 Закону№ 1961-IV у розмірі 30 237 грн 00 коп. Позовні вимоги в частині стягнення розміру різниці між вартістю відновлювального ремонту та вартістю матеріального збитку, якщо він розрахований на підставі Закону №1961-IV не суперечить ст.ст. 22, 1192 та 1194 та підлягають задоволенню. 
В судове засідання, призначене на 09.04.2026 року представники сторін не з`явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. 
З`ясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що постановою Октябрьського районного суду м.Полтави від 10.06.2024 року у справі № 554/5971/24 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.11-12).
Зі змісту постанови Октябрьського районного суду м.Полтави від 10.06.2024 року у справі № 554/5971/24 вбачається, що 29 травня 2024 року приблизно о 14 годині 15 хвилин ОСОБА_1 по вул. Сінна, 57 у м. Полтаві, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO SPORT, н.з. НОМЕР_3 , при зміні напрямку руху праворуч виконуючи заїзд на паркову, не переконався в безпечності маневру, не зайняв завчасно праве положення та здійснив зіткнення з транспортним засобом DACIA LOGAN, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався в попутному напрямку прямо, чим порушив п. 10.1, п. 10.4 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження (а.с.11-12).
Постановою Октябрьського районного суду м.Полтави від 10.06.2024 року у справі № 554/5971/24 від 26.06.2024 року виправлено описку в описовій частині постанови Октябрського районного суду м. Полтави № 554/5971/24 від 10 червня 2024 року, а саме вважати правильною адресу місця вчинення правопорушення « АДРЕСА_1 » (а.с.13).
Норми права та висновки суду 
Станом на момент виникнення спірних правовідносин діяв Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV в редакції від 01.07.2004 року.
Законом №1961-IV визначено як засади та процедуру отримання потерпілими особами за наслідками ДТП відшкодування заподіяної шкоди.
Відповідно до п.22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до підпункту а) п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:
а) транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Як було встановлено з пояснень учасників судового розгляду та матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 29.05.2024 року, застрахована не була.
Зважаючи на викладене, позивач ОСОБА_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с.95) є власником автомобіля DACIA LOGAN, н.з. НОМЕР_1 , звернувся до МТСБУ з приводу відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.05.2024 року.
Щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу суд дійшов наступних висновків
Згідно ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. 
Згідно довідки МТСБУ № 1 від 19.07.2024 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати ОСОБА_2 у відшкодування шкоди, заподіяної майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 30287 грн 78 коп; претензії по життю та /або здоров`ю -00 грн 00коп (а.с.87). 
Суд вважає за доцільне зауважити, що претензії із відшкодування шкоди заподіяної здоров`ю, в тому числі і щодо відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 , як вбачається із вказаної довідки, не заявлялись. 
Сума відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням в результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіля належного ОСОБА_2 - DACIA LOGAN, н.з. НОМЕР_1 визначена на підставі звіту № 0107-24 про незалежну оцінку майна (а.с.88-91), протоколу огляду вказаного транспортного засобу від 12.06.2024 року за участю його власника (а.с.91 на звороті-92) та ремонтної калькуляції від 12.06.2024 року (а.с.92 на звороті-94).
22.07.2024 року МТСБУ було винесено наказ № 3.1/13806 про сплату ОСОБА_2 шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 30287 грн 78коп (а.с.87).
Листом від 23.07.2024 року № 3-01а/30756 МТСБУ повідомило ОСОБА_2 про прийняте рішення про сплату у відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29.05.2024 року в розмірі 30287 грн 78 коп (а.с.87 на звороті).
Як вбачається з пояснень третьої особи та скриншоту повідомлення про зарахування грошових коштів, МТСБУ 23.07.2024 року ОСОБА_2  було сплачено регламентну виплату, передбачену підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) в розмірі 30237 гривень 00 копійок (комісія 50 грн 00коп) (а.с.15,74). 
ОСОБА_2 заявлено позовні вимоги про стягнення майнової шкоди, пов`язаної з пошкодженням і ремонтом автомобіля в розмірі 42216 грн 00 коп та на підтвердження заявлених вимог надано копію видаткової накладної № 269 від 25 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_4 на загальну суму 42216 грн 00 коп із зазначенням переліку товарів - двері задні ліві LOGAN MCV (19876 грн 00 коп), накладка двері Renault Logan (1340 грн 00коп), малярні роботи (21000 грн 00коп).
Проте, копія видаткової накладної № 269 від 25 жовтня 2024 року ФОП ОСОБА_4 не містить даних про покупця (замовника послуг) та не підтверджує фактичну сплату позивачем зазначених коштів та відповідно понесення витрат.
Позивачем не доведено шляхом надання належних та допустимих доказів того, що розмір завданої внаслідок пошкодження автомобіля шкоди фактично перевищує суму сплачену на його користь МТСБУ та того, що ним понесено витрати на ремонт автомобіля на заявлену суму у розмірі 42216 грн 00 коп, з огляду на що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Щодо відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням суд дійшов наступних висновків
Відповідно до п.24.1 ст.24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.
Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Згідно п.п. 24.2, 24.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану з лікуванням потерпілого, становить 1/30 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на дату настання страхового випадку, за кожний день лікування, підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я, але не більше 120 днів.
Якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті.
Суд зауважує, що згідно довідки МТСБУ № 1 від 19.07.2024 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих сума до сплати ОСОБА_2 у відшкодування шкоди, заподіяної майну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди становить 30287 грн 78 коп; претензії по життю та /або здоров`ю - 00 грн 00коп (а.с.87).
Отже, ОСОБА_2 не заявлялись МТСБУ вимоги про відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням, зокрема - на придбання лікарських засобів.
Відповідно до ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.
Позивачу ОСОБА_2 з 13.10.1995 року встановлено 1 групу інвалідності безстроково (а.с.9).
З наданої позивачем виписки з медичної карти амбулаторного хворого 2023.007778 вбачається, що ОСОБА_2 хворіє з 1993 року коли отримав травму в ДТП (11.07.1993 року), з того часу є інвалідом 1 групи, потребує постійної сторонньої допомоги, догляду, допоміжних засобів пересування та постійного лікування. Періодично оглядається неврологом, травматологом, сімейним лікарем з метою отримання рецептів на лікарські препарати. 29.05.2024 року близько 15:00 була викликана бригада ШМД у зв`язку з ДТП (діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку), від госпіталізації відмовився. 19.06.2024 року консультований неврологом (ЗЧМТ 29.05.2024 року) зі струсом головного мозку, цефалгічним синдромом, вегетативною дисфункцією. Дані рекомендації: КТ головного мозку, артоксан, гліятон, гліцисед. Під час КТ головного мозку 09.07.2024 року даних про внутрішньочерепну геморагію не виявлено (а.с.21,116).
Із листа зворотнього зв`язку КП «Полтавський обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» № 515 від 19.05.2024 року (бригада екстренної медичної допомоги № 31) вбачається, що ОСОБА_2 від надання медичної допомоги та госпіталізації відмовився. Діагноз: закрита черепно-мозкова травма (29.05.2024), струс головного мозку (а.с.16).
З копії медичної карти амбулаторного хворого вбачається, що 19.06.2024 року ОСОБА_2 звернувся до лікаря невролога з приводу головного болю (а.с.18-20).
09.07.2024 року ОСОБА_2 пройшов мультиспіральну комп`ютерну томографію, з висновку якої вбачається, що даних за внутрішньочерепну геморагію не виявлено, деструктивних та травматичних змін кісток не виявлено (а.с.17).
12.07.2024 року ОСОБА_2 отримав направлення № 8591-6790-8733-0861 на консультацію до лікаря лора (а.с.24).
Судом досліджені надані позивачем копії чеків на придбання медичних препаратів (а.с.27-36, 110-113).
Суд зауважує, що долучені до позовної заяви наявні на аркушах справи 22,23,25,26 роздруківки Розсошенської амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 2 не містять даних про пацієнта, якого вони стосуються, з огляду на що суд позбавлений можливості їх ідентифікувати.
Крім того, суд вважає за доцільне зауважити, що надані позивачем ОСОБА_2 на підтвердження витрат на придбання ліків чеки №276740 від 08.09.2024 року на суму 1334 грн 29 коп (а.с. 27), №246141 від 22.10.2024 року на суму 779 грн 85 коп (а.с.33) № 273387 від 29.08.2024 року на суму 309 грн 90 коп (а.с.34), № 273473 від 29.08.2024 року на суму 693 грн 57 коп (а.с.34) стосуються придбання бензину; чеки № 1040997 на суму 535 грн 80 коп (а.с.35), № 223828 від 24.06.2024 року (а.с.36), № 222485 від 16.06.2024 року (а.с.36) стосуються придбання скрапленого газу.
Суд зауважує, що відшкодування витрат на придбання лікарських засобів у розмірі, передбаченому ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) мало бути здійснено МТСБУ (у випадку документального підтвердження цих витрат).
Обов`язок з відшкодування шкоди може бути покладено на особу, яка її завдала, у випадку, якщо у МТСБУ (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
З матеріалів справи, зокрема довідки МТСБУ № 1 від 19.07.2024 року (а.с.87) встановлено, що ОСОБА_2 взагалі не заявляв МТСБУ вимог про відшкодування витрат на лікування.
Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що зазначені у долучених до матеріалів справи чеках медичні препарати (а.с.27-36, 110-113) були призначені йому лікарем і їх призначення було обумовлено саме необхідністю лікування через дорожньо-транспортну пригоду, яка сталась 29.05.2024 року; того, що розмір завданої шкоди, пов`язаної з придбанням препаратів перевищує ліміт відповідальності МТСБУ. Крім того, суд вважає слушними доводи представника відповідача з приводу того, що визначити хто саме придбав зазначені у вказаних чеках медичні препарати та відповідно поніс витрати, пов`язані з їх придбанням, неможливо.
Враховуючи наведене вище у сукупності, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з придбанням ліків у розмірі 10990 грн 00коп.
Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд дійшов наступних висновків. 
Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року (діяв на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Відповідно до підпунктів "г" і "ґ" пункту 41.1 ст.41 вказаного вище Закону (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:
г) особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону (учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності,);
ґ) у разі недостатності коштів та майна страховика - учасника МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Відповідно до підпункту "в" пункту 41.2 статті 41 вказаного вище Закону (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:
в) транспортним засобом, зареєстрованим в іншій країні, щодо якого був виданий іноземний страховий сертифікат "Зелена картка", що діяв на день дорожньо-транспортної пригоди на території України. 
Отже, ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961- IV від 01.07.2004 року передбачено вичерпний перелік випадків, коли на МТСБУ покладається обов`язок з відшкодування моральної шкоди.
Виходячи з приписів ст.26-1 вказаного закону відсутні підстави для висновку про те, що відшкодування моральної шкоди ОСОБА_2 в даному випадку мало здійснити МТСБУ. 
З огляду на наведене, доводи представника відповідача ОСОБА_1 щодо того, що останній є неналежним відповідачем стосовно позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд відхиляє як неспроможні. 
Частиною 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
В обгрунтування спричинення моральної шкоди позивач посилався на душевні страждання та переживання через пошкодження транспортного засобу, зауваживши, що він є інвалідом 1 групи з 1993 року безстроково, пересувається лише на візку, обмежений у рухах та пересуванні. Автомобіль, який було пошкоджено внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, був адаптований для нього, користування автомобілем було його можливістю бути дотичним до його соціального життя, проходження періодичної реабілітації, пов`язаної із інвалідністю. Він займається спортом, має ступінь КМС і приймає участь у змаганнях, але на сьогодні не має можливості приймати участь у змаганнях, продовжувати регулярні тренування та проходити реабілітацію, оскільки все його життя залежить від автомобіля. 
З пояснень представника позивача ОСОБА_2 – адвоката Шеховцової О.І. в судовому засіданні встановлено, що належний позивачу автомобіль було відремонтовано влітку 2025 року і останній ним користується. 
Суд погоджується із зазначеними вище доводами позивача про заподіяння йому внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди, позаяк вказані ним обставини в своїй сукупності свідчать про наявність в його житті негативних явищ та зниження якості його життя, що пов`язано з пошкодженням належного йому автомобіля, який адаптований для нього, як для особи з інвалідністю, що призвело до необхідності вчинення ним дій направлених на отримання відшкодування майнової шкоди; також суд враховує глибину фізичних і душевних страждань позивача, яких він зазнав у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
Суд зауважує, що іншими обставинами (як то заподіяння ЗЧМТ, струс головного) позивач заподіяння йому моральної шкоди безпосередньо не обгрунтовує і на них не посилається, а суд відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог про відшкодування моральної шкоди та визначення її розміру у сумі 7000 гривень, що відповідатиме вимогам розумності, виваженості та справедливості, є достатнім для розумного задоволення потреб позивача та за встановлених обставин справи становитиме достатньо справедливу сатисфакцію.
Таким чином, зважаючи на вище викладене, позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню.
Щодо судових витрат суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп.
Оскільки позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю 1 групи (а.с.9), відповідач ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 2 групи (а.с.47), судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. 
Керуючись  ст.ст.4, 19, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Моторне (транспортне) страхове бюро України (м.Київ, Русанівський бульвар, буд.8, ідентифікаційний код 21647131), про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у відшкодування моральної шкоди 7000 (сім тисяч ) гривень 00 копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог – відмовити.
Судові витрати по справі слід віднести на рахунок держави. 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст рішення по справі виготовлений 09 квітня 2026 року. 

Суддя