РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2026 року 	справа № 580/1430/26 	
	м. Черкаси 	

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами загального письмового провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського відділу державної виконавчої служби Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

13.02.2026 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі – позивач) Черкаського відділу державної виконавчої служби Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (18008, Черкаська обл., м.Черкаси, вул.Вернигори, буд.4; код ЄДРПОУ 34997607) (відповідач-1), ТОВ “ВЕЛЛФІН” (03061, м.Київ, вул.Героїв Севастополя, буд.48; код ЄДРПОУ 39952398) (далі – відповідач-2) про:
визнання дії відповідача-1 та відповідача-2 протиправними;
зобов`язання відповідача-1 зняти арешт з коштів позивача в межах завершеного провадження № 65950412;
зобов`язання відповідача-1 надіслати постанову про зняття коштів позивача в межах завершеного провадження № 65950412;
забезпечення виконання позову шляхом зняття коштів позивача в межах завершеного провадження № 65950412;
покладення витрат з правничої допомоги в розмірі 8000 (вісім тисяч)грн на відповідачів.
Встановивши, що позовна заява подана із недоліками, суд ухвалою від 18.02.2026 залишив її без руху. Надав 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.
На адресу суду від представниці позивача надійшла заява від 03.03.2026 вх.№11042/26 (далі - Заява), яким надано нову редакцію позовної заяви з уточненими позовними вимогами лише до відповідача-1 про:
визнання дії відповідача-1 протиправними;
зобов`язання відповідача-1 зняти арешт з коштів позивача в межах завершеного провадження № 65950412.
Ухвалою від 09.03.2026 суд прийняв вказану (уточнену) позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, а її розгляд вирішив здійснювати за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 18.03.2026 о 12год. 00хв.
18.03.2026 суд виніс усну ухвалу про відкладення розгляду справи та призначив судове засідання 26.03.2026 о 14год. 00хв. Повістки про виклик у вказане судове засідання відправлені сторонам у справі в електронні кабінети того ж дня. Сторони у призначене підготовче засідання не прибули, про причини суд не повідомили. Неявка позивача перша, відповідача друга. 26.03.2026 суд ухвалою продовжив строк на розгляд справи протягом 20 днів з моменту постановлення цієї ухвали, відклав підготовче засідання та призначив чергове підготовче засідання на 08 квітня 2026 року о 10 год. 00 хв. Повістки про виклик у вказане судове засідання відправлені сторонам у справі в електронні кабінети того ж дня.
07.04.2026 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву з проханням поновити строк для подання відзиву, прийняти його та приєднати до матеріалів справи, просив відмовити повністю у задоволенні позовної заяви. Стверджує, що постанова від 07.07.2021 винесена з дотримання вимог п.7 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. №512/5. Вказує, що повернення виконавчого документу стягувачу на підставі зазначеній державним виконавцем у вищевказаній постанові, зняття арешту не передбачає. Станом на дату завершення виконавчого провадження 30.08.2022 та на момент розгляду позовної заяви відсутні підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника (позивача). Заявлена позивачем сума витрат на професійну виконавчу допомогу не пропорційна предмету спору.
08.04.2026 о 10 год. 00 хв. суд за присутності позивача та представника позивача провів відкрите підготовче засідання. Суд з`ясував, що сторони не виявили бажання примиритися. Ознайомившись із поданим відзивом від 07.04.2026, суд встановив, що позивач виявив бажання скористатися своїм правом подати відповідь на нього. Для дотримання засади змагальності та процесуальної рівності сторін суд вирішив оголосити перерву до 14.04.2026. 
14.04.2026 на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив, яким просив відхилити доводи відзиву. Вважає, що позовні вимоги стосуються виключно протиправної бездіяльності відповідача щодо не зняття арешту після завершення виконавчого провадження. Стверджує, що доводи позивача з приводу відсутності підстав для зняття арешту необґрунтовані, оскільки відповідно до чинного законодавства одним із способів зняття арешту є його зняття на підставі рішення суду. Оскільки питання наявності або відсутності заборгованості не має правового значення для розгляду цієї справи, посилання відповідача щодо наявності заборгованості необґрунтована. Розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідає складності справи та обсягу наданих послуг.
14.04.2026 у підготовчому засіданні за присутністю позивача суд виніс питання на обговорення можливості прийняття відповіді на відзив. Заслухавши доводи позивача, суд прийняв відповідь до розгляду. Встановивши відсутність бажання сторін брати участь у відкритих судових засіданнях, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті правилами письмового провадження.
Оцінивши доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Паспортом громадянина України серії №004880304 підтверджується, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 .
На примусовому виконанні у відповідача знаходилось виконавче провадження №65950412 щодо примусового виконавчого напису приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області №981 від 05.05.2021 про стягнення з позивача на користь ТОВ «ВЕЛЛФІН» заборгованості в розмірі 35269,59грн. Виконавче провадження відкрито 07.07.2021. Того ж дня винесено постанову про арешт коштів боржника та винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника. 15.07.2021 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
30.08.2022 державний виконавець виніс постанову про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі того, що відповідно до змін, що набрали чинності 25.08.2022, які внесені Законом №2455-IX до пункуту 102 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» передбачена заборона примусового виконання, у період воєнного стану, виконавчих написів нотаріусів.
За результатом розгляду заяви позивача відповідач листом від 23.01.2026 повідомив, що постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого провадження стягувачу не визнана судом незаконною та не скасована. Виконавче провадження №65950412 відновленню не підлягає, а підстави для зняття арешту з майна (коштів) боржника (позивача) відсутні.
Тому позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду.
Надаючи оцінку спірним обставинам суд врахував таке.
Абзацом другим ст.19 Конституції України встановлений обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, які визначені законом.
Згідно зі ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі – ЗУ №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Виконавче провадження згідно зі ст.2 вказаного Закону здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, гласності та відкритості виконавчого провадження, розумності строків виконавчого провадження, співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Органи та особи, які здійснюють примусове виконання рішень, зазначені в ст.5 ЗУ №1404-VIII.
Відповідно до ч.1 ст.5 ЗУ №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України “Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів”.
Відповідно до ч.2 ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний:
1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;
2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;
3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;
4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;
5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.
Невичерпний перелік прав виконавця під час здійснення виконавчого провадження зазначений у ч.3 ст.18 ЗУ №1404-VIII.
Пунктом 7 ч. 3 ст.18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56 ЗУ №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.
Отже, накладення арешту виконавцем має відбуватися виключно щодо майна боржника.
Згідно з ч.3 ст.56 ЗУ №1404-VIII арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.
Відповідно до ч.4 ст.56 ЗУ №1404-VIII копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.
Частини 4, 5 ст.59 ЗУ №1404-VIII приписують, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:
1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;
2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;
3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;
4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;
5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;
6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;
7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;
8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;
9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;
10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Докази наявності вказаних законом підстав для зняття арешту відсутні. Посилання позивача на повернення виконавчого документа, як на факт відсутності дій і завершення виконавчого провадження, не обгрунтовані, оскільки суд встановив, що ані основна сума боргу, ані нарховані витрати виконавчого провадження позивачем не сплачені. Відповідно, виконавчий документ не виконаний, а арешт виконує функцію свого призначення - стимулювати боржника виконати зобов`язання та забезпечити примусове виконання.
Суд урахував, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження №65950412, повернуто стягувачу. Щодо подібних обставин наявний обов`язковий для врахування на підставі ч.5 ст.242 КАС України висновок про застосування вказаних норм закону, зокрема, у постанові ВП ВС від 14 травня 2025 року у справі №2/1522/11652/11 (провадження № 14-137цс24) - https://reyestr.court.gov.ua/Review/127605064. Так, зауважено, що повернення виконавчого документа стягувачу не є підставою для зняття арешту з майна боржника (за винятком випадків, передбачених у ч. 3 ст. 37 Закону).
Оскільки постанова про повернення виконавчого документу не вказує на остаточне та повне закінчення виконавчого провадження, підстави для зняття арешту з майна позивача, як боржника ВП, у відповідача не виникли, позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Зважаючи на результат вирішеного спору, відсутні підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 2-20, 72-78, 132-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання дій Черкаського відділу державної виконавчої служби Черкаському районі Черкаської області Київського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України протиправними, зобов`язання зняти арешт з його коштів в межах завершеного провадження № 65950412.
2. Судові витрати розподілу не підлягають.
3. Копію рішення направити учасникам справи.
4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя 	Анжеліка БАБИЧ