ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1124/26 Справа № 185/12592/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кононенко Т. О. Суддя у 2-й інстанції - Піскун  О. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 квітня 2026 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О. П., розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження захисника Будьонного Віталія Сергійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року стосовно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі — КУпАП), 
ВСТАНОВИВ:
Постановою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року ОСОБА_1 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 гривень з конфіскацією предметів торгівлі.
Не погодившись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови суду першої інстанції, скасувати її, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про розгляд справи та не була присутня під час судового розгляду даної справи, копію постанови суд у порушення вимог ч. 1 ст. 285 КУпАП не направив на адресу останньої. Натомість, у мобільному застосунку «Дія» їй надійшло повідомлення про відкриття щодо неї виконавчого провадження. 09.03.2026 під час ознайомлення з матеріалами вказаного виконавчого провадження на АСВП було встановлено, що вказане провадження було відкрите на виконання даної постанови суду першої інстанції, з якою вона ознайомилася в цей же день в Єдиному реєстрі судових рішень. Вказане підтверджується зведеною інформацією про виконавче провадження та текстом оскарженої постанови з ЄДРСР, у якій зазначена дата та час ознайомлення.
В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, двічі не з`явилися. В апеляційній скарзі захисник просив провести розгляд без їх участі.
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання захисника, суд апеляційної інстанції доходить наступних висновків. 
Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником... Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи слідує, що постанова районного суду винесена 20 листопада 2025 року, відповідно до якої особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином.
Розгляд справи за ст. 164 КУпАП, відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП не встановлює імперативного обов`язку для судді розглядати справи в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Як слідує з матеріалів справи в них наявна судова повістка про виклик від 31.10.2025 та довідка про доставку смс-повідомлення, згідно з якими ОСОБА_1 повідомлялася про час і дату судового розгляду на 20 листопада 2025 року на 09 годину 10 хвилин. В цей же день справа судом була розглянута з винесенням постанови, копія якої направлена ОСОБА_1 на адресу її проживання наступного дня 21 листопада 2025 року, про що свідчить супровідний лист в матеріалах справи.
Також, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 була достеменно обізнана про складення стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 164 КУпАП та направлення його на розгляд до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області, проте від підпису в ньому та надання пояснень остання відмовилася, а також від підпису про отримання копії протоколу також відмовилася, що підтверджується долученим відеозаписом.
Враховуючи вищевикладене, доводи захисника, що ОСОБА_1 не отримувала повідомлення про розгляд справи спростовується вищевикладеним.
Захисник як на поважність пропуску строку наводить доводи, що ОСОБА_1 отримала у мобільному застосунку «Дія» повідомлення про відкриття відносно неї виконавчого провадження та під час ознайомлення з ним на АСВП 09.03.2026 встановлено, що воно відкрито на виконання оскарженої постанови, з якою в цей же день вона ознайомилася в Єдиному реєстрі судових рішень.
Водночас, постанова суду винесена 20 листопада 2025 року та в цей же день надіслана судом до ЄДРСР, забезпечено надання загального доступу 24 листопада 2025 року, а з апеляційною скаргою в її інтересах захисник звернувся через підсистему «Електронний суд» лише 09 березня 2026 року, тобто понад три місяці з дня винесення оскарженої постанови.
Разом з тим, договір про надання правничої допомоги з захисником укладено 19 лютого 2026 року, відповідно до якого він надає правничу допомогу, пов`язану із захистом у справах про адміністративні правопорушення, представництво інтересів у державній виконавчій службі (перед приватними виконавцями). Однак до суду першої інстанції захисник не звертався за отриманням копії судового рішення і подав апеляційну скаргу лише 09 березня 2026 року.
З урахуванням викладених обставин, неаргументованими є твердження захисника, що саме 09.03.2026 стало відомо про відкриття виконавчого провадження та ознайомлення з постановою суду в ЄДРСР.
Процесуальний строк на апеляційне оскарження судового рішення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Виходячи із системного аналізу вказаних норм процесуального закону, поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain") від 07.07.1989 зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. 
Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, яку відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права, зокрема у рішенні ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Захисник не посилається в клопотанні на наявність будь-яких інших поважних причин, які завадили ОСОБА_1 вчасно звернутись до суду, щоб дізнатись про долю очевидно відомого для неї судового провадження, отримати копію постанови суду та своєчасно звернутися з апеляційною скаргою.
Матеріали справи не містять даних про наявність поважних причин пропуску строку апеляційного оскарження, не наведено таких причин і в клопотанні про поновлення такого строку. 
Враховуючи вищевикладене, а також те, що захисник не навів жодних об`єктивних та поважних причин пропуску строку, апеляційний суд доходить висновку про відсутність достатніх підстав для поновлення строку апеляційного оскарження постанови суду, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала, як подану після закінчення строку на апеляційне оскарження і відсутні підстави для його поновлення, що не перешкоджає повторному зверненню захисника та ОСОБА_1 з апеляційною скаргою за наявності інших, поважних та об`єктивно підтверджених причин пропуску строку. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання захисника Будьонного Віталія Сергійовича про поновлення строку апеляційного оскарження відмовити.
Апеляційну скаргу захисника Будьонного Віталія Сергійовича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 164 КУпАП, повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя        О. П. Піскун