УХВАЛА

08 квітня 2026 року
м. Київ

справа № 757/37629/24
провадження № 61-1365ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 

Сердюка В. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенов Олексій Володимирович, на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року у справі за позовом Товариства 
з обмеженою відповідальністю «Магістраль 25» до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшенко Віталій Володимирович, про витребування майна 
та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Магістраль 25» (далі - ТОВ «Магістраль 25») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшенко В. В., у якому просило:

- витребувати у ОСОБА_1 на свою користь нерухоме майно - нежиле приміщення № 3 (групи приміщень № 48) літ. А на 
АДРЕСА_1 , загальною площею 7,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000), яке входить в групу приміщень № 1-9, 14-17 (групи приміщень № 48) літ. А, загальною площею 166,2 кв. м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000);

- скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежиле приміщення № 3 (групи приміщень № 48) літ. А на 
АДРЕСА_1 , загальною площею 7,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000), яке входить в групу приміщень № 1-9, 14-17 (групи приміщень № 48) літ. А, загальною площею 166,2 кв. м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000), проведену державним реєстратором - приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшенком В. В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 68518484 від 19 липня 2023 року, припинивши право власності на нього та закрити розділ реєстру речових прав 
на нерухоме майно.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року відмовлено ТОВ «Магістраль 25» у задоволенні позову.

Додатковим рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2025 року стягнуто з ТОВ «Магістраль 25» на користь ОСОБА_1 витрати 
на правничу допомогу в сумі 57 000,00 грн. У задоволенні інших вимог заяви відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2025 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ТОВ «Магістраль 25» задоволено частково.

Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на нежиле приміщення № 3 (групи приміщень № 48) літ. А в АДРЕСА_1 , загальною площею 7,3 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000, проведену на підставі рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ляшенко В. В., на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 68518484 від 19 липня 2023 року, припинивши право власності 
на нього та закрито розділ реєстру речових прав на нерухоме майно.

У задоволенні решти частини позовних вимог ТОВ «Магістраль 25» відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року стягнуто з ОСОБА_1  на користь ТОВ «Магістраль 25» 20 000,00 грн 
як компенсацію витрат, понесених з оплати правничої допомоги. В іншій частині заяви про ухвалення додаткового судового рішення залишено без задоволення.

27 січня 2026 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенов О. В., через підсистему «Електронний суд», звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року 
та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року
у цій справі, у якій представник заявника, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року і залишити в силі рішення Печерського районного суду міста Києва від 20 серпня 2025 року та додаткове рішення Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2025 року.

Ухвалою Верховного Суду від 23 лютого 2026 року касаційну скаргу 
залишено без руху та запропоновано надати докази (наприклад, експертний висновок, дані загальнодоступних джерел щодо ринкової вартості приміщення 
№ 3 (групи приміщень № 48) літ. А у 
АДРЕСА_1 , загальною площею 7,3 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000, тощо), які підтверджують ціну позову на день подання позовної заяви.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 лютого 2026 року 
ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенов О. В., направлено матеріали на усунення недоліків, з яких вбачається, що недоліки касаційної скарги усунуті.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судова рішення у справі, яка не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах 
з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 
1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу 
їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 
3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом позову в цій справі є скасування державної реєстрації та витребування нежилого приміщення № 3 (групи приміщень № 48) літ. А на АДРЕСА_1 , загальною площею 7,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000), яке входить в групу приміщень № 1-9, 14-17 (групи приміщень № 48) літ. А, загальною площею 166,2 кв. м. на АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 905541980000), вартість якого, відповідно до висновку про вартість майна від 19 серпня 2024 року становить 89 103,00 грн.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України ця справа не відноситься 
до тієї категорії справ, що не можуть бути розглянуті в порядку спрощеного позовного провадження.

Ураховуючи наведене, справа є незначної складності та з ціною позову, 
яка не перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 
2 частини шостої статті 19 та пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Отже, постанова Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року 
та додаткова постанова Київського апеляційного суду від 25 грудня 2025 року
не підлягають касаційному оскарженню відповідно до положень частини третьої статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Доводів щодо наявності підстав для відкриття касаційного провадження у справі відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України ОСОБА_1 , 
в інтересах якого діє адвокат Семенов О. В., у касаційній скарзі не наведено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано 
на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 21 червня 2011 року у справі «Добріч проти Сербії» (заяви № 2611/07 та № 15276/07) зазначив, 
що «застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris для подання скарг до верховного суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою, враховуючи саму суть повноважень верховного суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості.

При цьому саме національний верховний суд, якщо цього вимагає національне законодавство, повинен оцінювати те, чи досягнуто передбачений законодавством поріг ratione valoris для подання скарги саме до цього суду. Таким чином, 
в ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволяло йому відфільтровувати справи, що надходять до нього, верховний суд не може бути зв`язаний або обмежений помилками в оцінюванні зазначеного порогу, яких припустилися суди нижчої інстанції при визначенні того, чи надавати доступ 
до нього».

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R(95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи 
від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно 
до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, 
де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Застосовані державою обмеження не можуть применшувати право доступу 
до суду настільки, щоби порушувати саму сутність цього права. Крім того, обмеження права доступу до суду не є сумісним із пунктом 1 статті 6 Конвенції 
про захист прав людини і основоположних свобод, якщо не переслідує легітимну мету і якщо відсутнє «пропорційне співвідношення між використаними засобами та переслідуваною метою» (рішення у справах «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства», заява № 8225/78, від 28 травня 1985 року; «Файєд проти Сполученого Королівства», заява № 17101/90, від 21 вересня 1994 року).

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенов О. В., отримав доступ 
до судів першої й апеляційної інстанцій і мав можливість навести аргументи 
та докази на свою користь. Право касаційного оскарження згідно з процесуальним законом обмежене. Це обмеження спрямоване на забезпечення виконання Верховним Судом завдання із забезпечення сталості та єдності судової практики 
у порядку та спосіб, визначені таким законом (частина перша статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Зазначена мета є легітимною.

На підставі викладеного Верховний Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином 
не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» 
в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення 
у справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Зазначення у постанові Київського апеляційного суду від 17 грудня 2025 року
про можливість її оскарження в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.

За наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особами, які подали касаційні скарги, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Семенов Олексій Володимирович, на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 
2025 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 25 грудня 
2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Магістраль 25» до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ляшенко Віталій Володимирович, про витребування майна та скасування державної реєстрації.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара