Справа №: 343/102/26 
Провадження №: 3/343/79/26 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року м. Долина
Долинський районний суд Івано – Франківської області в складі:
головуючого судді – Андрусіва І.М.,
з участю: секретаря судового засідання - Семків В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, адміністративний матеріал, який надійшов від Управління стратегічних розслідувань в місті Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
за участю: прокурорів Долинського відділу Калуської окружної прокуратури – Андрейчук Ю.М., Юхман Л.Я.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Івашківа В.М.,
ВСТАНОВИВ:
І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:
ОСОБА_1 несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
Правопорушення вчинено за таких обставин.
Згідно із наказом Мінрозвитку №688-К від 02.07.2025 «Про звільнення та призначення ОСОБА_1 », останнього, зокрема, з 08.07.2025 призначено на посаду головного спеціаліста з технічного захисту інформації та кібербезпеки Мінрозвитку, яка належить до категорії «В» посад державної служби (підп. в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції»). Наказом Мінрозвитку №860-К від 26.08.2025 «Про звільнення ОСОБА_1 », останнього 27.08.2025 звільнено із вказаної вище посади. ОСОБА_1 01.05.2025 був ознайомленим із вимогами та обмеженнями щодо прийняття та проходження державної служби, що підтвердив власним підписом.
Отже, ОСОБА_1 будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в тому числі, в частині подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за період не охоплений раніше поданими деклараціями.
Так, ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в» - «ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Оскільки, ОСОБА_1 27.08.2025 припинив діяльність, пов`язану з виконання функцій держави, він був зобов`язаний подати декларацію при звільненні протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності, тобто до 26.09.2025 включно, однак, подав таку лише 09.10.2025 о 18.16 год.
ІІ. Пояснення учасників судового провадження:
у судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП не визнав. Пояснив, що він вчасно подав декларацію, однак із технічними проблемами інтернету така не була надіслана до реєстру.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Івашків В.М. подав клопотання (а.с. 80-82), в якому просить закрити провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Суть поданого клопотання зводиться до того, що:
- ОСОБА_1 достовірно було відомо про необхідність протягом 30 днів після звільнення подати декларацію. Однак, враховуючи нове працевлаштування, він відкладав подання декларації на останні дні строку. 26.09.2025, тобто, в останній день строку подання декларації, він заповнив таку, однак через поганий зв`язок із інтернетом, він робив це довго і неодноразово. Цього ж дня, близько 16.00 год він закінчив заповнення декларації та відправив таку до реєстру, про що свідчив відповідний надпис на екрані комп`ютера. Проте, через декілька днів перевіривши реєстр, він зрозумів, що декларація не подана, і після порад із спеціалістами, вирішив подати виправлену декларацію, яка подається протягом 30 днів після подання первинної декларації. Вважає, що оскільки він вчасно подав виправлену декларацію, в його діях немає події правопорушення;
- у матеріалах справи та під час розгляду справи в суді не отримано доказів, які б свідчили про те, що протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений уповноваженою на те особою, оскільки оперативник відділу протидії корупції УСР ДСР НП України ОСОБА_2 не пред`явив документів, які б підтвердили його повноваження;
- ОСОБА_1 не було роз`яснено його прав, передбачених чинним законодавством та протокол було складено без його присутності, що є істотним порушенням та безумовною підставою для закриття провадження у справі;
- протокол про адмінітративне правопорушення складений не на спеціальному бланку, виготовленим друкарським способом.
Прокурор Юхман Л.Я. у судовому засіданні зазначила, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП повністю підтверджена, а тому просила накласти на нього стягнення у виді штрафу.
ІІI. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та покази свідка:
не зважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП доведена доказами, а саме:
- протоколом №72 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 13.01.2026, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, яке ставиться у вину ОСОБА_1 (а.с. 1-8);
- копією присяги державного службовця (а.с. 29) та копією посадової інструкції державного службовця (а.с. 30-31), які ОСОБА_1 підписав 01.05.2025;
- копією наказу «Про звільнення та призначення ОСОБА_1 », відповідно до якого, ОСОБА_1 з 08.07.2025 призначено на посаду головного спеціаліста з технічного захисту інформації та кібербезпеки (а.с. 27);
- копією наказу «Про звільнення ОСОБА_1 », згідно із яким, 27.08.2025 ОСОБА_1 звільнено із посади головного спеціаліста з технічного захисту інформації та кібербезпеки (а.с. 28);
- копією декларації при звільненні, яка подана ОСОБА_1 09.10.2025 о 18.16 год (а.с. 15-16);
- копією послідовності дій ОСОБА_1 при поданні декларації (а.с. 22-23), згідно із якою, таку він подав 09.10.2025 о 18.16 год.
Допитаний в судовому засіданні в якості свідка старший оперуповноважений 6 – го відділу (протидії корупції) УСР в м. Києві ДСР НП України ОСОБА_2 суду пояснив, що після надходження повідомлення про факт несвоєчасного подання декларації, він ідентифікував ОСОБА_1 , зв`язався з ним та повідомив, що йому необхідно приїхати для складення щодо нього протоколу про адміністартивне правопорушення, однак останній відмовився прибути до приміщення поліції для складення адміністративних матеріалів. Після цього ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені чинним законодавством та він декілька днів чекав на його пояснення, однак від надання таких він відмовився. Пізніше ОСОБА_1 було ще раз запропоновано приїхати для складення протоколу, проте він знову відмовився. Після чого було складено адміністративний протокол та два примірники такого було направлено поштою ОСОБА_1 , який один примірник залишив собі, а другий повернув йому. Додатково зазначив, що ОСОБА_1 26.09.2025 створив чернетку декларації, однак не подав таку. Пункт 7 Порядку подання декларації у даній справі не може бути застосованим, оскільки ОСОБА_1 не подав основну декларацію, щоб подавати виправлену.
ІV. Оцінка суду:
заслухавши учасників судового провадження, оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд доходить такого висновку.
Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суддя зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Під всебічним, повним та об`єктивним з`ясуванням всіх обставин справи необхідно розуміти максимально повне дослідження події, яка відбулась, шляхом відібрання пояснень у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допиту свідків та вчинення інших необхідних процесуальних дій.
Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Положення ст. 7 КУпАП, передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.
Згідно із підп. в п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, протягом 30 календарних днів з дня припинення відповідної діяльності подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.
Суд встановив, що оскільки ОСОБА_1 27.08.2025 припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, в нього був обов`язок протягом 30 календарних днів (з 27.08.2025 до 26.09.2025 включно) подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, однак ним така декларація була подана лише 09.10.2025 о 18.16 год., а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, оскільки він несвоєчасно подав без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави.
При цьому, доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені Конституцією України та КУпАП, а протокол складено без його присутності і фактично другий примірник такого йому не було вручено, суд відхиляє з огляд на таке.
Так, реалізація прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, виникає з моменту складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення та під час розгляду справи судом, оскільки в даній категорії справ, рішення приймає суд, а не поліцейський.
Передбачені чинним законодавством права (ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України), ОСОБА_1 були повністю реалізовані, оскільки останній ознайомився із матеріалами справи, залучив для свого захисту адвоката, а тому, на переконання суду, жодних його прав порушено не було. 
Аналіз норм КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його складення, повинен бути складений у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Тобто, чинним законодавством не передбачено обов`язку поліцейського складати протокол по адміністративне правопорушення саме у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Слід зазначити, що вручення копії протоколу про адміністративне правопорушення є важливою гарантією того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомлена зі змістом обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення та має можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.
Суд встановив, що ОСОБА_1 відмовився від прибуття до органу поліції та підписання копії протоколу, а тому, на переконання суду, не вручення йому копії протоколу, з огляду на те, що він реалізував всі свої права під час судового розгляду, не є істотним порушенням його прав.
Безпідставними є і доводи сторони захисту про те, що протокол про адміністративне правопорушення у даній справі складений особою, яка не підтвердила свої повноваження, з таких підстав.
Так, згідно із ст. 255 КУпАП, органом, уповноваженим на складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 172-6 КУпАП, є уповноважені на те посадові особи органів Національної поліції у випадках, передбачених (за винятком правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище) та, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 255 КУпАП, прокурор.
Натомість, відповідно до абзацу п. 1 ст. 255 КУпАП, Національне агентство з питань запобігання корупції складає протоколи у випадках, передбачених, статтями 172-4 - 172-9 у частині правопорушень, вчинених службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Очевидним є те, що посада ОСОБА_1 не віднесена до посад, які передбачають зайняття відповідального або особливо відповідального становища, а тому, складення протоколу поліцейським відділу протидії корупції Управління стратегічних розслідувань, свідчить про те, що такий було складено уповноваженою на це особою.
Відхиляє суд і доводи про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений не на спеціальному бланку, виготовленим друкарським способом, оскільки дослідивши такий, суд встановив, що він відповідає додатку 3 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, і його зміст відповідає як вимогам даної Інструкції, так і вимогам ст. 256 КУпАП. І те, що даний протокол складений не власноручно поліцейським, а шляхом використання комп`ютерної техніки, не має жодного значення, оскільки застосування спеціальних приладів комп`ютерної техніки для складення протоколів про адміністративне правопорушення не заборонено жодним нормативно – правовим актом.
Доводи сторони захисту про те, що оскільки ОСОБА_1 через поганий зв`язок із інтернетом не подав декларацію вчасно, однак вчасно подав виправлену декларацію, в його діях немає події правопорушення, суд відхиляє з огляду на таке.
Із суб`єктивної сторони склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується як прямим, так і непрямим умислом, та відповідальність за таке, настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від своєчасного подання декларації, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, або мала непрямий умисел, свідомо допускаючи наслідки у вигляді несвоєчасного подання декларації без поважної на це причини.
Таким чином, виходячи із позиції сторони захисту, яка повідомила, що через працевлаштування на новій роботі, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про свій обов`язок подати декларацію протягом 30 календарних днів з дня звільнення, відкладаючи виконання цього обов`язку, свідомо допустив наслідки у вигляді несвоєчасного подання такої. І та обставина, що в той день було погане з`єднання із інтернетом безпосерндньо у нього, не є об`єктивною та поважною причиною несвоєчасного подання декларації. 
Також суд звертає увагу сторони захисту на норму ч. 4 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якої, упродовж 30 днів після подання декларації суб`єкт декларування має право подати виправлену декларацію.
Тобто, виправлена декларація може бути подана лише у випадку подання декларації, у якій виявлено певні недостовірні відомості або неточності, які суб`єкт декларування хоче виправити чи усунути.
Таким чином, подання ОСОБА_1 виправленої декларації протягом тридцяти дні після завершення строку на подання декларації потрібного виду, із врахуванням того, що таку не було подано, не свідчить про своєчасне виконання ним вимог фінансового контролю.
Стороною захисту зверталась увага і на інші недоліки в справі, однак переконливих доводів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 не було допущено порушення вимог фінансового контролю - не наведено.
Накладаючи стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним адміністративного правопорушення та його особу.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 стягнення, яке б вiдповiдало вчиненому ним правопорушенню та його особі, в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, у виді штрафу.
Таким чином, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, суд доходить висновку про необхідність накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу.
V. Вирішення питання судового збору:
відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Оскільки, суд дійшов висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, з нього слід стягнути судовий збір в розмірі 665,60 грн.
На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) - 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок судового збору.
Штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
Згідно із ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днiв до Івано - Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано - Франківської області.

Суддя: І.М.Андрусів