Справа № 175/11648/25
Провадження № 3/175/5993/25
ПОСТАНОВА
Іменем України
"02" березня 2026 р. с-ще Слобожанське

Суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області Войтух О.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Батальйону патрульної поліції в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працючого,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 093387 від 28 червня 2025 року, встановлено, що 28 червня 2025 року о 22-25 год. в м. Краматорськ по вул. Загірська, біля буд.76, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Drager7510» №0052, результат позитивний 0.21 проміле, тест №226, з результатом гр. ОСОБА_1 погодився, правопорушення зафіксовано на нагрудний відео реєстратор, від користування т.з. відсторонений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Представник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Матвіїв В.М. у надав клопотання про закриття справи, в якому зазначив, що ОСОБА_1 вину у скоєнні правопорушення не визнає, вказав на численні порушення при використанні газоаналізатора «Драгер». Також ОСОБА_2 вказав, що з матеріалів справи вбачається, що покази приладу становили 0.21 проміле (допустима норма 0.20%), у зв`язку з чим, це вказує на малозначність вчиненого правопорушення, оскільки зазначений вище показник свідчить про незначний вміст алкоголю в парах. Також адвокат Матвіїв В.М. зазначив, що не підтверджений доказами факт керування водієм транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 . Наявні у матеріалах відеозаписи, які доступні стороні захисту, не підтверджують цього. Два записи з відеореєстратора:- є фрагментованими (не безперервний запис); - не місять фіксації номера транспортного засобу. У протоколі вказано про використання газоаналізатора Alcotest 7510, а додано Свідоцтво про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки іншої моделі – газоаналізатора: Alcotest 7510 ОІМL.  Враховуючи наведене, вважає, що відсутні докази щодо вчинення ОСОБА_1 передбаченого ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення. 
Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до наступного. 
Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Згідно із п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, 3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Порядок огляду для встановлення стану сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року, №1103 «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», та інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я №1452/735 від 09.11.2015 року, згідно з якими огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії АБА № 093387 від 28 червня 2025 року, ДВД диск з відеозаписами порушення, роздруківка з газоаналізатора, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, письмовий рапорт.
Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. 
Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 № 1026, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 № 28/32999, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.
Розділом ІІІ цієї Інструкції передбаченого, що відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія.
Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відео реєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відео реєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.
За приписом п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
У свідоцтві про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної технику, а саме газоаналізатора «Alcotest 7510» (дійсне до 12 вересня 2025 року) зазначено, що цей засіб вимірювальної техники в діапазоні вимірювань від 0,00 проміле до 0,80 проміле має допустиму похибку ± 0,06 проміле.
Виходячи з наведеного, в організмі ОСОБА_1 із застосуванням газоаналізатора Drager Alcotest 7510 виявлено алкоголь на рівні технічної похибки (результат тесту - 0,21 проміле), яка є допустима під час застосування зазначеного технічного засобу, що є в межах допустимих норм та не тягне за собою наслідком притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції Українита загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Враховуючи, що тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган та особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою причетність до скоєння правопорушення, а також те, що згідно позицій неодноразово викладених в постановах ККС ВС, що стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину, суд повно, безсторонньо та неупереджено дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення враховуючи, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із чим провадження в даній справі підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Частиною 1 статті 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.
З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується. 
Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 130, 245, 247, 251, 255, 256, 268, 276, 283-285 КУпАП, суд - 

постановив:

 
Клопотання представника особи, що притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Матвіїва В.М. про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення – задовольнити.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складення постанови.
Учасник справи, якому копія постанови суду не вручена в день її проголошення, має право на поновлення строку для апеляційного оскарження, якщо скаргу подано протягом десяти днів з моменту отримання її копії.
У разі апеляційного оскарження, постанова суду набирає законної сили у разі прийняття апеляційним судом судового рішення про повернення апеляційної скарги, закриття апеляційного провадження, залишення її без розгляду або без задоволення.

Суддя О. М. Войтух