Справа № 635/9331/25 
Провадження № 2/635/2082/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Бобко Т.В.,
секретар судового засідання - Загайко Г.Я.,
учасники справи:
позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,
представники позивача - Хлопкова Марія Сергіївна, Соломко Олексій Володимирович ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ТОВ «Юніт Капітал» звернувся до суду з позовом шляхом пред`явлення позовної заяви до відповідача ОСОБА_2 , яким просить стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-10049861 від 05 листопада 2024 року у розмірі 11486,40 гривень. Крім того позивач просить суд стягнути на його користь з відповідача витрати по сплаті судового збору 2422,40 гривень та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000,00 гривень.
На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 05 листопада 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 00-10049861 на суму 7200,00 гривень.
Оскільки Кредитний договір укладено в електронній формі, порядок його укладення регулюється положеннями Закону України «Про електронну комерцію», який визначає особливості оформлення таких правочинів.
Для отримання кредиту відповідач зареєструвався на сайті кредитодавця та отримав доступ до особистого кабінету. У процесі реєстрації він пройшов процедуру ідентифікації та верифікації, дотримуючись підказок відповідного сайту кредитодавця. Після цього відповідач ознайомився з чинною редакцією правил надання коштів у позику, заповнив свої персональні ідентифікаційні дані, визначені як обов`язкові та вказав суму коштів, яку бажає отримати.
Відмова відповідача від проходження верифікації чи не надання інформації та документів необхідних для її проведення має наслідком відмову кредитодавця від встановлення ділових відносин з позичальником та від укладення з позичальником кредитного договору.
Отже, під час укладення кредитного договору первісним кредитором здійснено ідентифікацію та верифікацію відповідача згідно з вимогами, встановленими постановою НБУ «Про затвердження Положення про здійснення установами фінансового моніторингу», що передбачено та погоджено умовами кредитного договору.
Згідно з правилами, до укладення кредитного договору позичальнику для ознайомлення в особистий кабінет надано паспорт споживчого кредиту.
Оскільки відповідач погодився з умовами, запропонованими в паспорті споживчого кредиту, шляхом його підписання за допомогою одноразового ідентифікатора, первісний кредитор сформував та надав відповідачу оферту щодо укладення кредитного договору.
Приймаючи умови кредитного договору, відповідач підтвердив, що отримав у чіткій та зрозумілій формі актуальну й достовірну інформацію, передбачену статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування», а також відомості про фінансову послугу та кредитодавця у визначеному законодавством обсязі, достатньому для прийняття усвідомленого рішення щодо отримання або відмови від отримання такої послуги; ознайомився з правилами, повністю їх зрозумів, погодився з ними та зобов`язався неухильно їх дотримуватися.
Отже, у кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитним коштами, розміру і типу процентної ставки.
Відповідач приєднався до умов кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора 39246, що відповідно до вимог законодавства визнається належним та допустимим способом підтвердження волевиявлення сторони на укладення правочину. Після вчинення акцепту позичальником, кредитодавцем на кредитний договір накладено кваліфікований електронний підпис уповноваженої особи із кваліфікованою електронною позначкою часу.
Зазначений порядок підтверджується положеннями кредитного договору та довідкою про ідентифікацію.
З огляду на викладене, позивачем доведено факт укладення кредитного договору між первісним кредитором та відповідачем.
На виконання умов кредитного договору, 05 листопада 2024 року первісний кредитор ініціював переказ коштів безготівковим зарахуванням через Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» на платіжну картку НОМЕР_2 що в свою чергу є доказом того, що відповідач прийняв пропозицію кредитодавця. Кредитодавець виконав свої зобов`язання щодо надання грошових коштів у повному обсязі, що підтверджується повідомленням від товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТГІД» з відміткою та додатком до нього.
14 травня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Враховуючи вищезазначене, загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за кредитним договором, становить - 12986,40 гривень, яка складається з: 7200,00 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 4286,40 гривень - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 1500,00 гривень - заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).

Аргументи учасників справи

Відповідач відзиву на позов не надав, з будь-якими клопотаннями та заявами до суду не звертався.

Рух справи

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2025 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2025 року задоволено клопотання представника позивача ТОВ «Юніт Капітал» про витребування доказів, та витребувано у банка-емітента АТ «ПУМБ» інформацію: чи емітувалась на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) платіжна картка НОМЕР_2; про факт зарахування коштів на картковий рахунок - маска картки НОМЕР_2 у період з період з 05 листопада 2024 року по 10 листопада 2024 року у сумі 6000,00 гривень; чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ); чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за картковим рахунком - маска картки НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
У разі підтвердження зарахування коштів ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) на картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 , за період з 05 листопада 2024 року по 10 листопад 2024 року у сумі 6000,00 гривень, витребувати інформацію у вигляді: первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти позичальника); повного номера рахунка маска картки НОМЕР_2, що належить ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).
У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за платіжною карткою маска картки НОМЕР_2, витребувати номери телефонів, що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (клієнта банку) за платіжною карткою маска картки НОМЕР_2.
У випадку, якщо картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 не належить позичальнику, витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок - маска карти НОМЕР_2 .
17 лютого 2026 року на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 19 грудня 2025 року АТ «ПУМБ» надало до суду витребувану інформацію.

Участь у справі сторін та інших учасників справи

Представник позивача ТОВ «Юніт Капітал» - Хлопкова М.С. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки до суду не повідомив.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились усі учасники справи, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подала відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.

Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 листопада 2024 року між ТОВ «МАКС КРЕДИТ» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір кредитної лінії № 00-10049861 у формі електронного документа з використанням одноразового ідентифікатора - 39246.
Відповідно до пункту 1.1. договору, кредитодавець надає позичальнику кредит у національній валюті у формі кредитної лінії на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію, а також виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Сума ліміту кредитної лінії (сума кредиту) складає: 6000,00 гривень. Тип Кредиту - кредитна лінія. Цільове призначення кредиту (мета отримання кредиту): на споживчі потреби (пункт 1.2. договору).
Згідно з пунктом 1.3. договору строк дії кредитної лінії (строк кредитування): 360 календарних днів. Позичальник зобов`язаний повернути суму кредиту кредитодавцю в останній день строку кредитування (дата остаточного повернення кредиту) «31» жовтня 2025 року згідно з умов пункту 3.5 цього договору,
Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процента ставка складає 0,94% від суми кредиту за кожний день користування кредитом, застосовується у межах строку дії кредитної лінії, зазначеного в пункті 1.3. цього договору (за виключенням строку кредитування, коли позичальник має право на використання зниженої процентної ставки). Знижена процентна ставка становить 0,57% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, надається позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше наступного дня за першою періодичною датою оплати процентів, визначеною пунктом 1.4. цього договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно протягом 15 днів користування кредитом поспіль, починаючи з першого дня користування Кредитом (дати видачі кредиту).
Згідно з пунктом 1.6. договору кредитодавець одноразово нараховує комісію за надання кредиту у розмірі 20,00% від суми кредиту, що складає: 1200.00 гривень, яку позичальник зобов`язаний сплатити на умовах, визначених пунктом 3.5. цього договору.
Відповідно до пунктів 1.9., 1.9.1 договору орієнтовна загальна вартість кредиту за стандартною процентною ставкою на дату укладання цього договору 27504,00 гривень, за зниженою процентною ставкою 27171,00 гривень.
Відповідно до пункту 2.8. договору, кредитодавець зобов`язаний надати кредит у дату надання/видачі кредиту 05 листопада 2024 року. Сума кредиту перераховується кредитодавцем в сумі 6000,00 гривень на рахунок позичальника за реквізитами електронного засобу (платіжної картки) НОМЕР_5 .
Договір був вчинений в електронній формі, підписаний уповноваженим працівником кредитодавця та відповідачем ОСОБА_2 з використанням одноразового ідентифікатора 39246, що відповідно до статті 207 ЦК України та Закону України «Про електронну комерцію» відповідає вимогам закону.
З паспорта споживчого кредиту від 05 листопада 2024 року, вбачається, що сума кредиту 6000,00 гривень. Строк кредитування - 360 днів. Мета отримання кредиту - на споживчі потреби. Спосіб та строк надання кредиту безготівкове перерахування кредитодавцем коштів у рахунок кредиту на рахунок позичальника за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) споживача. Процентна ставка, відсотків річних 337,55%; тип процентної ставки - фіксована. Комісія за надання кредиту 1200,00 гривень. Інформація зберігає чинність та є актуальною до 08 листопада 2024 року. Паспорт споживчого кредиту підписано ОСОБА_2 з використанням електронного підпису одноразового ідентифікатора 22067.
Відповідно до інформаційної довідки ТОВ «Профітгрід», 05 листопада 2024 року було перераховано 6000 гривень на рахунок НОМЕР_5 .
Факт переведення 05 листопада 2024 року коштів у розмірі 6000,00 гривень на рахунок відповідача НОМЕР_6 підтверджується повідомленням АТ «ПУМБ».
14 травня 2025 року між первісним кредитором та позивачем укладено договір факторингу № 14052025-МК/ЮнітКапітал, відповідно до умов якого останньому відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором.
Пунктом 2.1. договору факторингу 1 визначено, що в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, фактор зобов`язується передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами згідно реєстру, в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Відповідно до пункту 2.2. договору факторингу 1 перехід від клієнта до фактора прав вимоги до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком № 2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно боргів та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників - підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги відповідно до реєстру боржників та є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 2.4. договору факторингу 1 встановлено, що з дати відступлення прав вимоги клієнт перестає бути стороною за укладеними кредитними договорами, а фактор стає виключним та єдиним кредитором за укладеними кредитними договорами, згідно реєстру та набуває всіх прав за ним.
Отже, відповідно до реєстру боржників № Б/Н від 14 травня 2025 року до договору факторингу 1 та акту приймання-передач, до позивача перейшло право вимоги до Відповідача.
Згідно з випискою з особового рахунка за кредитним договором № 00-10049861 від 05 листопада 2024 року заборгованість позичальника ОСОБА_2 за період з 14 травня 2025 року по 01 жовтня 2025 року, загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 12986,40 гривень, яка складається з наступного: 7200,00 гривень - заборгованість по кредиту; 4286,40 гривень. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 1500,00 гривень - штрафні санкції.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі (частина 1 статті 205 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (частина 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому положеннями цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України).
Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання (частина 2 статті 615 Цивільного кодексу України).
Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту.
Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору.
Відповідно до частини першої статі 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Згідно зі статтею 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Факт переведення 05 листопада 2024 року коштів у розмірі 6000,00 гривень на рахунок відповідача НОМЕР_6 підтверджується повідомленням АТ «ПУМБ».
З огляду на викладене, в розрізі даного спору вбачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеним 05 листопада 2024 року договором кредитної лінії № 00-10049861, та у зв`язку із неналежним виконанням боржником умов зазначеного договору у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути з відповідача заборгованість по кредиту, по відсоткам за користування кредитом.
Згідно наданої позивачем виписки по особовому рахунку за Кредитним договором № 00-10049861 від 05 листопада 2024 року становить: 12986,40 гривень, яка складається з наступного: 7200,00 гривень - заборгованість по кредиту; 4286,40 гривень. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. 
Відповідно до частини 2 статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 в частині стягнення заборгованості по кредиту та по відсоткам за користування кредитом в загальному розмірі 9986,40 гривень, підлягає задоволенню.

Щодо стягнення загального залишку заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штрафи) суд зазначає таке.

Особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства (частина 1 статті 14 ЦК України).
Критерії правомірності примусу суб`єкта цивільного права до певних дій (бездіяльності) пов`язуються з тим, що відповідні дії (бездіяльність) мають бути обов`язковими для такого суб`єкта (див. постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/8618/15-ц (провадження № 61-4393сво18)).
Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан з 05.00 год 24 лютого 2022 року, який триває донині.
У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем) (пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України).
Тлумачення пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
- в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
- в договорах на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
-у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною 2 статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 31 січня 2024 року у справі №183/7850/22.
Оскільки позивач звернувся до суду з позовом, яким крім іншого, просить стягнути з відповідача загальний залишок заборгованості за штрафними санкціями (пеня, штраф), нарахованих у період дії воєнного стану, а саме з 05 листопада 2024 року по 01 жовтня 2025 року за прострочення зобов`язання, відповідно ОСОБА_2 звільняється від обов`язку сплати штрафних санкцій (пені, штрафів) у період дії в Україні воєнного стану, а тому суд висновує про часткове задоволення позову ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Щодо витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000,00 гривень.
Матеріали справи свідчать про те, що інтереси ТОВ «Юніт Капітал» представляв адвокат Адвокатського бюро «Соломко та партнери» Соломко О.В. на підставі договору про надання правничої допомоги № 10/09/25-02 від 10 вересня 2025 року і додаткової угоди № 25770874218 до нього від 10 вересня 2025 року.
Як слідує з акту прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року, адвокатським бюро надано ТОВ «Юніт Капітал» наступні послуги: складання позовної заяви ТОВ «Юніт Капітал» до позичальника, яким є ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 00-10049861 від 05 листопада 2024 року протягом 2 годин вартістю 5000,00 гривень, вивчення матеріалів справи протягом 2 години вартістю 1000,00 гривень, підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-10049861 від 05 листопада 2024 року протягом 1 години вартістю 500,00 гривень, підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 00-10049861 від 05 листопада 2024 року протягом 1 години вартістю 500,00 гривень, загалом вартістю 7000,00 гривень.
За змістом статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як це унормовано вимогами частини 5 статті 137 ЦПК України, у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися, як це закріплено положеннями частини 3 статті 141 ЦПК України.
За правилами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, щодо закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статей 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Такої правової позиції щодо застосування норм права дотримується Верховний Суд у постанові від 23 січня 2019 року, прийнятій у справі №552/2145/16-ц.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час, що унормовано вимогами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»,.
Вирішуючи питання щодо розміру суми, яка підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, за наявності заперечень учасника справи, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Визначаючи суму до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Аналогічного змісту висновку щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року, прийнятій у справі №826/1216/16, провадження № 11-562ас18, та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року, прийнятій у справі №755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19.
З огляду на викладене вище, можна дійти висновку, що ЦПК України унормовано такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Частинами 5-6 статті 137 ЦПК України визначено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до частини 4-6 статті 137 ЦПК України відповідач не заявляв клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, з підстав неспівмірності витрат та не довів неспівмірність таких витрат.
Судом встановлено, що 10 вересня 2025 року між адвокатом Соломко О.В. та ТОВ «Юніт Капітал» укладений договір про надання правничої допомоги № 10/09/25-02.
До суду надано акт прийому-передачі наданих послуг від 01 жовтня 2025 року, в якому зазначено, які юридичні послуги були надані клієнту, вартість кожної послуги. Загальна вартість наданих послуг за вказаним розрахунком 7000,00 гривень.
Суд зазначає, що наведений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є обґрунтованим, об`єктивним та співмірним з ціною позову, а також таким, що не заперечується стороною відповідача, а тому підстави для його зменшення у суду відсутні.
Отже, враховуючи наведене та положення статті 141 ЦПК України, суд висновує про стягнення витрат на професійну правничу допомогу із відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Так, звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Юніт Капітал» пред`явило вимогу про стягнення суми заборгованості за кредитним договором на суму 11486,40 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення позовних вимог на суму 9986,40 гривень, що становить 86,94 % від ціни позову.
За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягають стягненню на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6085,80 гривень (7000,00 х 86,94 % : 100).

Щодо розподілу витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору

Згідно з платіжною інструкцією в національній валюті № 30516 від 31 жовтня 2025 року при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Юніт Капітал» пред`явило вимогу майнового характеру (стягнення заборгованості за кредитним договором) на суму (ціну позову) 11486,40 гривень, тоді як суд виснував про часткове задоволення заявлених вимог на суму 9986,40 гривень, що становить 86,94 % від ціни позову.
За наведених обставин та відповідно до вимог статей 133, 137, 141 ЦПК України з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 2106,03 гривень (2422,40 х 86,94 % : 100).
На підставі викладеного і керуючись статтями 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт капітал» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» суму заборгованості за кредитним договором № 00-10049861 від 05 листопада 2024 року у розмірі 9986 (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість) гривень 40 (сорок) копійок.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» витрати по сплаті судового збору в сумі 2106 (дві тисячі шість) гривень 03 (три) копійки та витрати на правничу допомогу в сумі 6085 (шість тисяч вісімдесят п`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статті 284-285 ЦПК України.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог статей 284-285 ЦПК України.
Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: Київська область, місто Київ, вулиця Лесі Українки, будинок № 34, офіс № 333.
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , останнє відоме зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя Т.В. Бобко