Справа № 711/903/26
Номер провадження 3/711/376/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 березня 2026 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Михальченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції (протокол серії ЕПР1 № 578796 від 29.01.2026 року), про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу 29.01.2026 року о 21 год. 06 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «PEUGEOT 308» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 по вул. Гагаріна, 108, в м. Черкаси, будучи при цьому позбавленим права керування Придніпровським районним судом м. Черкаси від 16.12.2025 року та вчинив дане правопорушення повторно протягом року, згідно постанови серії ЕНА № 6557618 від 24.01.2026 року, чим порушив п. 2.1.а ПДР України та ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», чим скоїв правопорушення, відповідальність за яке передбачена за ч. 5 ст. 126 КУпАП. 
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Причини неявки суду не відомі. Про місце, день та час розгляду справи був належним чином повідомлений.
Інтереси ОСОБА_1 в судовому засіданні представляв адвокат Слободянюк А. І., який подав до суду письмові пояснення, в яких просив провадження щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Своє клопотання мотивував тим, що особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічний та повної оцінки всіх доказів по справі. З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578796 від 29.01.2026 встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування Придніпровським районним судом міста Черкаси від 16.12.2025 року та вчинив дане правопорушення повторно протягом року згідно постанови ЕНА № 6557618 від 24.01.2026 року, чим порушив п.2.1.а ПДР України, за що передбачено відповідальність ч. 5 ст. 126 КУпАП. Так, дійсно, постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 16.12.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 . Адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімуммів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Разом із цим, не погоджуючись із винесеною постановою, ОСОБА_1 звернувся із апеляційною скаргою до Черкаського апеляційного суду, в якій просив скасувати постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2025 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі №711/10288/25 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУПАП. Слід наголосити, що з моменту оскарження постанови, строк для її примусового виконання особою зупиняється. Таким чином, до моменту закінчення розгляду по суті апеляційної скарги на постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.12.2025 Черкаським апеляційним судом, це зупиняє строк для її добровільного виконання в силу вимог статті 307 КУпАП України та у т.ч позбавляє можливість, позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік. Отже, станом на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 578796 ОСОБА_1 не вважається особою, яка була позбавлена права керувати транспортним засобом так як судове рішення про застосування адміністративного стягнення не вступила в законну силу та перебувала на апеляційному оскарженню, а тому у працівників поліції були відсутні підстави для винесення вказаного протоколу. Більше того працівники поліції станом на момент складання протоколу були позбавлені можливості належним чином встановити факт набрання законної сили постановою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 16.12.2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Адвокат звертав увагу суду на те, що за вказаних обставин, не мало місця, ані відсутність права на керування транспортним засобом, ані повторність вчинення такого правопорушення протягом року. Зазначені обставини вказують на те, що у діях ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, що виключає можливість притягнення останнього до адміністративної відповідальності, оскільки момент винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності особа не вважалася такою, яка позбавлена права керування транспортними засобами. Так, при направлені до суду вказаного протоколу про адміністративне правопорушення, до нього не було додано доказів на підтвердження такої кваліфікуючи ознаки правопорушення як повторність, а саме матеріали справи не містять відповідної довідки, у якій міститься інформація про дату вчинення попередню адміністративного правопорушення і прийняти в справі рішення. Більше того, в якості доказу вчинення раніше адміністративного правопорушення працівник поліції посилається на постанову серії ЕПА. № 6557618 від 24.01.2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, проте така постанова в судовому порядку скасована згідно судового рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 19.02.2026 року. На переконання адвоката за вказаних обставин, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 126 КУпАП є не доведеним належними та допустимими доказами. Крім того посилання на протокол про адміністративне правопорушення як підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.
Враховуючи вищевикладене, матеріали справи не містять належних і допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 5 ст. 126 КУпАП, що свідчить про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, а відтак справа підлягає закриттю. Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Також, на підтвердження своїх доводів, адвокатом було подано до суду копію рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2026 року, відповідно до якого скасовано постанову поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Космачова О. Р. від 24.01.2026 року серії ЕНА № 6557618 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Дослідивши письмові матеріали справи, вислухавши адвоката Слободянюка А. І. суддя приходить до наступного.
Суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до ч. 5 ст.126 КУпАП - керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, вчинене повторно протягом року - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортним засобом на строк від п`яти до семи років та з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого..
Таким чином, відповідно до положень ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адмінправопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції у точній відповідності з законом (ст. 7 КУпАП).
Згідно із статтею 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд, відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
На підтвердження вини ОСОБА_1 органом поліції надано наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення 29.01.2026 серії ЕПР1 № 578796, копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЕНА № 6557618 від 24.01.2026 року; рапорт поліцейського взводу № 2 роти № 1 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Максима Гончарука від 30.01.2026 року; довідку старшого інспектора з ОД відділу АП УПП в Черкаській області майора поліції Р. Бойка від 30.01.2026 року; витяг з бази ІПНП про те, що водійське посвідчення НОМЕР_3 ОСОБА_1 підлягає вилученню; відеозапис з боді-камер працівників поліції №468603, 473273.
Разом з тим, як вбачається з копії рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 19.02.2026 року, яким скасовано постанову поліцейського взводу № 2 роти № 4 БУПП в Черкаській області ДПП капрала поліції Космачова О. Р. від 24.01.2026 року серії ЕНА № 6557618 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом.
Вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, через відсутності повторності, а саме скасування постанови серії ЕНА № 6557618 від 24.01.2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.
Враховуючи, що матеріалами справи не доведено факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП, вважаю що дане провадження підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Суддя наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Положеннями ч.1 ст.11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948р. та ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 р., ратифікованою Україною передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Суд наголошує, що правова природа адміністративної відповідальності також ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях.
Так, згідно п.4.1. мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто особа не повинна доказувати свою невинуватість і його поведінка вважається правомірною, доки не доведено зворотнє.
В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.
Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України» від 15 травня 2008 року ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, оцінюючи надані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ч.5 ст. 126 КУпАП, а отже провадження по справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 247, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження по справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:	  	Ю.  В.  Михальченко