Провадження № 2-о/641/4/2026 	Справа № 641/3156/25 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
02 березня 2026 року м. Харків
Слобідський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді Зелінської І.В.,
за участю секретаря Земляної А.А.,
представника заявника ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаною заявою, уточнивши яку, просила встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 01.05.2023 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 -день смерті останнього.
В обгрунтування заяви посилалась на те, що 05.12.2009 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 .. В період шлюбу у них народилась донька ОСОБА_6 .. Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2023 року вказаний шлюб розірвано. Через 3 місяці після розірвання шлюбу заявник відновила взаємовідносини з ОСОБА_5 та останні почали проживати однією сім`єю як чоловік та жінка, вели спільне господарство, виховували спільну дитину та мали спільний бюджет. 06.04.2025 року та 09.04.2025 року були отримані сповіщення щодо загибелі солдата ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання. Вказала, що протягом всього часу з моменту розірвання шлюбу до загибелі ОСОБА_5 вони з ним підтримували тісні родинні зв`язки, мали постійні та систематичні телефонні дзвінки та смс-листування, що підтверджується скріншотами листувань в телефонних месенджерах та фотознімками. Крім того, ОСОБА_5 постійно надсилав грошові кошти на банківський рахунок заявника для можливості ведення спільного бюджету та домашнього господарства, та для забезпечення потреб родини. ОСОБА_5 також постійно надсилав поштові посилки на адресу заявника із різними побутовим речами, необхідними для ведення спільного господарства. Метою встановлення вказаного факту вказала отримання одноразової грошової допомоги як член сім`ї загиблого військовослужбовця. 
У справі відкрито провадження в порядку окремого провадження.
Як заінтересованих осіб до участі у справі залучено Міністерство оборони України та ОСОБА_3 .
Представником заінтересованої особи Міністерства оборони України подано письмові пояснення, згідно яких вважав, що заяву ОСОБА_2 слід залишити без розгляду, роз`яснивши їй право звернутись з вказаними вимогами в порядку позовного провадження, оскільки у заявника наявний спір про право зокрема з донькою військовослужбовця.
Заінтересовані особи ОСОБА_4 та ОСОБА_3 подали заяви, згідно яких просили заяву ОСОБА_2 задовольнити, підтвердили обставини, викладені у заяві про встановлення факту.
Представником заявника ОСОБА_2 –адвокатом Хрустовською О.П. також подано додаткові пояснення у справі, в якій вказала на відсутнсть спору між заявником та її донькою ОСОБА_6 ..  
В судовому засіданні представник заявника підтримала вимоги заяви, просила їх задовольнити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 
Згідно заяв заінтересовані особи ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , а також представник заінтересованої особи Міністерства оборони України просили розглядати справу у їх відсутність.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.
З матеріалів справи судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Першим ВДРАЦС у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 16.04.2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суду надано ксерокопію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого Комінтернівським ВРАЦС ХМУЮ 05.12.2009 року, згідно якого 05.12.2009 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , прізвище після реєстрації шлюбу ОСОБА_8 , актовий запис 555.
Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого ВДРАЦС по Слобідському та Основ`янському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 24.03.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . 
Згідно копії рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2023 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 15.11.2024 року, ОСОБА_5 за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно копії сповіщення №1557 1895 від 06.04.2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 Військова частина НОМЕР_4 просить сповістити дружину ОСОБА_2 , адреса проживання АДРЕСА_3 , про те, що солдат ОСОБА_5 , який був призваний 13.08.2024 року на військову службу загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання обов`язків військової служби. 
Згідно сповіщення сім`ї №017104 від 09.04.2025 року ОСОБА_2 сповіщено, що її чоловік солдат ОСОБА_5 загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 під час виконання бойового завдання та захисту Батьківщини. 
Суду також надано копію довідки про причину смерті ОСОБА_5 від 08.04.2025 року, копію лікарського свідоцтва про смерть №1193м/349л від 08.04.2025 року на ім`я ОСОБА_5 та свідоцтва про поховання останнього. 
Крім того, матеріали справи містять копію інформації про операції по картці/рахунку НОМЕР_5 ОСОБА_2 за період з 01.01.2024 по 21.04.2025 року, згідно якої здійснювались перекази на таку карту у період з вересня 2024 року по лютий 2025 року, відправник ОСОБА_5 . 
Суду також надано скрін-шоти з додатку Нової Пошти про відправлення посилок від ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , згідно яких ОСОБА_5 в період з листопада 2024 року по квітень 2025 року відправляв посилки на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_2 у грудні 2024 року відправляла посилку на ім`я ОСОБА_5 . 
Згідно довідки №60 від 23.04.2025 року директора ПЗ ХЛ «Шаалавім» батьки учениці ОСОБА_6 , 2011 року народження, ОСОБА_5 та ОСОБА_2 активно брали участь у здобутті освіти доньки, вчасно та сумісно забирали останню зі школи, цікавились її успіхами, зарекомендували себе як згуртована та зразкова родина, яка підтримувала зв`язок з педагогічним колективом і з відповідальністю ставилась до виховання дитини. 
Згідно відповіді №12/0/541-25 від 24.04.2025 року директора КНП «Міська дитяча поліклініка №12» ХМР Гурова М.С. зверталась до поліклініки за медичною допомогою в супроводі матері ОСОБА_2 , батька ОСОБА_5 , іноді бабусі. Всі рекомендації лікарів виконувались в повному обсязі. 
Згідно відповідей Третього ВДРАЦ у місті Харкові від 26.09.2025 року та 08.10.2025 року перевіркою Державного реєстру актів цивільного стану громадян виявлено актовий запис про шлюб №555 від 05.12.2005 року щодо ОСОБА_2 складений Комінтернівським районним у місті Харкові ВДРАЦС ГТУЮ у Харківській області, вказаний шлюб розірвано. Перевіркою по обліковим даним Третього ВДРАЦ у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції актового запису про шлюб ОСОБА_5 починаючи з 08.02.2023 року по теперішній час не виявлено.
Згідно інформації Четвертої ХМДНК від 23.01.2026 року спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 не заводилась.
Крім цього, матеріали справи містять копію квитанції від 12.12.2024 року про купівлю телефону та іншого приладдя до нього на суму 10588 грн; фотографії та скрін-шоти листування в телефонних месенджерах.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_4 пояснила, що є матір`ю ОСОБА_5 .. Зазначила, що її син ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_2 перебули у шлюбі з 2009 року по 2023 рік, від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_6 .. Після розірвання шлюбу приблизно через 2-3 місяці почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу. Жили разом як сім`я по АДРЕСА_4 , вели спільний побут, спільно піклувались про сумісну доньку. 14.08.2024 року син ОСОБА_5 був призваний на військову службу.
Допитана в судовому засіданні як свідок ОСОБА_9 пояснила, що є матір`ю заявника ОСОБА_2 .. Вказала, що її донька ОСОБА_2 та ОСОБА_5 перебули у шлюбі з 2009 року по 2023 рік, від шлюбу мають спільну доньку ОСОБА_6 .. Після розірвання шлюбу приблизно через 2-3 місяці почали проживати разом однією сім`єю як чоловік та жінка без шлюбу. Жили разом як сім`я по АДРЕСА_4 , вели спільний побут, разом робили ремонт у квартирі, спільно піклувались про сумісну доньку. В 2024 році ОСОБА_5 був призваний на військову службу.
Відповідно до статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.
Згідно з частинами 1 та 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.
Підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя є шлюб (ч.1 ст.36 СК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в справі №554/8023/15 зазначено, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України).
Таким чином, для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню, і предметом доказування у таких справах є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю.
Згідно з абзацом п`ятим п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 обов`язковими умовами для визнання осіб членами сім`ї, крім спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.
Встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу передбачає доведення перед судом факту спільного їх проживання, наявності у них спільного побуту, виникнення між ними у зв`язку із цим взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Під спільним проживанням слід розуміти постійне фактичне мешкання чоловіка та жінки за однією адресою, збереження ними у такому житлі переважної більшості своїх речей, зокрема щоденного побутового вжитку, сприйняття ними цього місця проживання як свого основного, незалежно від того, що будь-хто із них за особливістю своєї роботи/служби зумовлений тривалий час бути відсутнім за цим місцем проживання (несення військової служби, вахтовий метод роботи).
Спільний побут, у свою чергу, передбачає ведення жінкою та чоловіком спільного господарства, наявність спільного бюджету, витрат, придбання майна для спільного користування, в тому числі за спільні кошти та внаслідок спільної праці, спільна участь в утриманні житла, його ремонт, спільне харчування, піклування чоловіка та жінки один про одного/надання взаємної допомоги тощо.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу можуть бути, зокрема, але не виключно: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із подружжя; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що подружжя вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства та ін. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №524/10054/16.
Факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні, пересилання відповідачем коштів на рахунок позивачки, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може однозначно свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю (постанови Верховного Суду від 15 серпня 2019 року в справі №588/350/15, від 19 березня 2020 року в справі № 303/2865/17, від 23 вересня 2021 року в справі № 204/6931/20, від 30 червня 2022 року в справі № 694/1540/20).
Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні подружжю. Таким чином, предметом доказування у справах про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є факти спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами взаємних прав та обов`язків, притаманних подружжю. Критеріями, за якими майну може бути надано статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, відповідно до якої йому може бути надано правовий статус спільної власності подружжя. Подібний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року у справі № 686/15993/21, від 09 листопада 2022 року у справі № 753/10315/19, від 16 листопада 2022 року у справі № 199/3941/20.
З висновків Верховного Суду, які висловлені у постановах від 12 грудня 2019 року у справі №466/3769/16, від 27 лютого 2019 року у справі №522/25049/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі №712/14547/16-ц, від 24 січня 2020 року у справі №490/10757/16-ц, вбачається, що обов`язковою умовою для визнання членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Для встановлення факту проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. При цьому показання свідків та спільні фотографії не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування . Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Приписами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з ч. 1-3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру (Постанова Верховного Суду від 15.07.2025 року у справі №307/3991/23).
Заявник ОСОБА_2 звертаючись до суду з заявою про встановлення факту спільного проживання з ОСОБА_5 однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01.05.2023 року по 05.04.2025 року, не зазначає за якою адресою вона проживала з ОСОБА_5 до часу призову останнього до лав Збройних Сил України 14.08.2024 року, у той час як однією з істотних обставин, яка підлягає встановленню у межах даної справи є місце спільного проживання, тобто конкретна адреса, за якою чоловік і жінка фактично проживали разом.
Натомість зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_2 є адреса:  АДРЕСА_1 з 15.11.2024 року, тоді як ОСОБА_5 за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .
Крім того, суд звертає увагу, що саме адреса: АДРЕСА_2 , зазначена як місце фактичного проживання ОСОБА_5 в ряді справ про адміністративні правопорушення №641/4182/23, №641/8181/23, №641/723/24, 641/8363/23, згідно яких щодо останнього розглядались справи про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Зокрема у постанові від 15.02.2024 року у справі №641/8364/23 з розгляду протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 від 23.12.2023 року суд посилається на заяву та письмові пояснення потерпілої ОСОБА_4 , яка зазначає про вчинення щодо неї домашнього насильства з боку сина ОСОБА_5 , з яким вони проживають в одній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .
Досліджені судом в сукупності матеріали справи не містять належних, допустимих та достатніх доказів того, що заявник ОСОБА_2 та ОСОБА_5 мали спільні витрати, вели спільний бюджет, здійснювали купівлю майна для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла, його ремонт, а тому суд приходить до висновку, що між останніми не було сталих стосунків, які притаманні чоловіку і жінці без реєстрації шлюбу.
В контексті оцінки доказів як достатніх суд відзначає, що згідно усталеної судової практики самі лише показання свідків чи спільні фотографії, які зокрема, не містять інформації щодо періоду здійснення таких, не можуть бути єдиною та достатньою підставою для встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.
Крім того, пересилання ОСОБА_5 коштів на рахунок ОСОБА_2 чи пересилання ними посилок один одному без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може однозначно свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце усталені відносини, які притаманні подружжю. Зокрема, й з урахуванням того, що у ОСОБА_5 існували зобов`язання зі сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання спільної доньки ОСОБА_6 , про що 05.06.2023 року судом видано судовий наказ у справі 641/2985/23. 
З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 01.05.2023 року по 05.04.2025 року в зв`язку з їх недоведеністю.
Керуючись ст. ст.4,5,10-13,76-81,89,141,264-265, 273, 315-319, 354, 355 ЦПК України,

УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересовані особи ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень:http://www.reyestr.court.gov.ua.
Заявник: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Заінтересована особа:  ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа:  ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Заінтересована особа:  ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ не відомий, місце знаходження: АДРЕСА_5 .
Заінтересована особа: Міністерство оборони України, ЄДРПОУ 00034022, місце знаходження: м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6.
Рішення ухвалено та підписано 02.03.2026 року.

Суддя І.В.Зелінська