РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2026 року	Справа № 495/9141/22	
 	Номер провадження 2/495/914/2026	

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,
у складі головуючого одноособово судді Мишка В.В.
за участю секретаря судового засідання Федорової Л.А.
позивача ОСОБА_1 
представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іванова Д.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В:
1.Описова частина
У листопаді 2022 року ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовом до Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, в якому просила суд: визнати протиправним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради від 20.09.2022 №20-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 » та стягнути з відповідача судові витрати. 
1.1. Стислий виклад обґрунтування та правової позиції позивача
В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що вона працює на посаді лікаря акушер-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради. 
20.09.2022 Т.в.о. генерального директора КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради Віталієм Жнякіним видано наказ №20-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 ».
Зі змісту оскаржуваного наказу відповідача вбачається, що позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності нібито за порушення трудової дисципліни, яке виявлено під час засідання ЛКК 01.09.2022, та яке полягає у тому, що ОСОБА_1 відмовила черговому лікарю ОСОБА_3 у проведенні сумісного огляду пацієнтки з метою визначення подальшої тактики ведення; не зробила відповідний запис в історії хвороби ОСОБА_4 щодо проведеного УЗД, результат якого показав відсутність серцебиття плоду у вагітної.
Проте, викладені в оскаржуваному наказі факти не відповідають дійсності та не є порушенням трудової дисципліни з боку позивачки. Вважає спірний наказ незаконним.
2. Рух справи у суді.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.11.2022 дана цивільна справа розподілена головуючому судді Шевчук Ю.В.
16.11.2022 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Шевчук Ю.В./ заявлено самовідвід судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та передано матеріали цивільної справи №495/9141/22 до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для подальшого розподілу. 
Згідно розпорядження керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №216 від 21.11.2022 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.11.2022, цивільна справа №495/9141/22 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Анісімовій Н.Д.
16.11.2022 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 
16.12.2022 Т.в.о. генерального директора КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради подав до суду відзив, з якого вбачається, що наказом №123ос від 28.07.2014 року ОСОБА_1 переведено на посаду лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення, де вона працює до теперішнього часу. 19.08.2022 у відділенні працювала чергова бригада: Лікар ОСОБА_3 (19 годин - час роботи з 13:00), лікар ОСОБА_5 (16 годин - час роботи з 16:00), ургентний лікар ОСОБА_1 . Даний факт чергування підтверджує і сама позивачка. Також вона особисто підтверджує, що була ургентним лікарем, оскільки разом із черговим лікарем ОСОБА_5 оперувала, що підтверджується графіком чергувань та копією журналу запису оперативних втручань у акушерсько-гінекологічному стаціонарі, операція №28 (ургентна). Будучи ургентним лікарем відповідно посадової інструкції лікаря-акушера-гінеколога (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення, 19.08.2022 року ОСОБА_1 порушила посадову інструкцію, з якою ознайомлена під особистий підпис, оскільки будучи лікарем вищої категорії, із великим стажем роботи на вказаній посаді та ургентним лікарем, відмовила лікарю І категорії ОСОБА_3 та не оглянула вагітну пацієнтку, у якої знизився рівень серцебиття плоду. Крім того, коли серцебиття плоду взагалі стало відсутнім, ОСОБА_1 , будучи атестованим лікарем з ультразвукової діагностики, зробила УЗД плоду, однак не зробила відповідний запис, чим порушила посадову інструкцію та порядок ведення медичної документації при огляді та наданні допомоги пацієнтам. У зв`язку з тим, що ургентний лікар ОСОБА_1 не зробила запис про проведене УЗД, в.о. завідувач відділенням Белінська І.П. (яка з невідомих підстав була викликана вночі до відділення) і повторно проводила спробу запису кардіотокографії плоду, намагаючись прослухати серцебиття плоду. Виконуючи протоколи надання медичної допомоги вагітним, з метою встановлення алгоритму подальших дій, в.о. завідувач відділенням ОСОБА_6 провела зовнішній та внутрішній акушерський огляд, відмітила відсутність готовності організму жінки для початку та завершення вагітності пологами природнім шляхом, після чого зробила екстрений кесарів розтин з метою збереження життя матері. Таким чином, лікар-акушер-гінеколог (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_1 порушила посадову інструкцію лікаря-акушера-гінеколога (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення, а саме: п. 2.1. посадової інструкції, якою передбачено, що завданням і обов`язком лікаря-акушера-гінеколога (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення є дотримання чинного законодавства України про охорону здоров`я та нормативно-правових актів, що визначають діяльність органів управління та закладів охорони здоров`я, організацію екстреної медичної допомоги населенню; п. 2.2. - здійснює діагностику вагітності, спостереження за вагітними, проддопомогу, раннє виявлення ускладнень вагітності і пологів, лікування та нагляд за хворими; п. 2.8. - проводить консультації за направленнями лікарів інших спеціальностей; п. 2.11. - веде лікарську документацію; п. 2.17. - надає допомогу згідно затверджених законодавством протоколів надання медичної допомоги та локальними протоколами медичної допомоги в лікарні. Даний факт порушення посадових обов`язків (трудової дисципліни) встановлений на засіданні лікувально-консультативної комісії від 01.09.2022 року, на якому всі лікарі надали свої пояснення, ріцензії та висновки. Отже, на підставі всього вищевикладеного, лікар-акушер-гінеколог (для надання екстреної медичної допомоги) акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_1 належним чином не виконала свої посадові обов`язки, тим самим порушила трудову дисципліну. Оскаржуваний наказ від 20.09.2022 №20-с про застосування догани до ОСОБА_1 містить вказівки, які порушення трудової дисципліни були допущені нею та дату їх вчинення, а також містять посилання на пункти посадової інструкції, які були порушені. Таким чином, оскаржуваний наказ є законним та обґрунтованим. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 
20.03.2023 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Фальковський А.О. подав до суду відповідь на відзив, відповідно до якого вказує, що сторона позивачки категорично ставиться до твердження відповідача стосовно чергувань лікарів, адже в позовній заяві чітко зазначено, що позивачка 19 та 20 серпня 2022 року не була ані ургентним, ані черговим лікарем, що підтверджується графіком чергувань за серпень 2022 року. Тому, твердження відповідача в цій частині не відповідають дійсності та доданий відповідачем до відзиву документ під назвою «графік лікарів акушерсько-гінекологічного відділення на серпень 2022 року» є неналежним доказом, адже, як зазначає сам відповідач у відповіді на адвокатський запит представника позивача, графік чергувань складається щомісяця, затверджується т.в.о генерального директора, погоджується головою профспілки лікарні та доводиться до відома працівників лікарні, за що останні розписуються. Проте, вищезгаданий документ «графік лікарів акушерсько-гінекологічного відділення на серпень 2022 року» не відповідає зазначеним критеріям, а саме не містить обов`язкових реквізитів та з нього не вбачається, що цей нібито графік доведений до відома працівників лікарні. З цього приводу важливо наголосити, що сам відповідач в тексті відповіді на адвокатський запит посилається саме на затверджений графік чергувань, проте, до суду надає документ під назвою «графік лікарів акушерсько-гінекологічного відділення на серпень 2022 року», без будь-якого затвердження посадовою особою лікарні, що само по собі викликає сумнів в правомірності поведінки комунального закладу. Отже, підводячи підсумок, можна дійти висновку, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами перебування позивача офіційно ургентним лікарем в лікарні 19.08 чи 20.08 відповідно до будь-яких нормативно-правових документів чи локальних актів закладу. У зв`язку з викладеним, виникає сумнів щодо правомірності дисциплінарного стягнення, адже відповідальність настає за проступки, вчинені протягом робочого дня. В разі, якщо робочий день у працівника закінчився, адміністрація установи не має права вимагати від працівника виконання посадових (трудових) обов`язків. При цьому, позивачка не заперечує проти того, що через завантаженість інших лікарів (які повинні були проводити таку операцію), в добровільному порядку приймала участь в операції 19.08.2022, за участь в якій не отримувала оплату. Отже, після закінчення зазначеної операції позивачка повинна була направитися додому (так як її робочий день закінчився), та не зобов`язана була залишатися в лікарні та продовжувати надання медичної допомоги. А звинувачення щодо порушення посадової інструкції є безпідставними, так як допущені (на думку відповідача) позивачкою проступки були здійснені поза робочим часом позивачки. Крім цього, ще раз представник позивача наголошує на тому, що проведення УЗД, а тим паче фіксування у медичних документах результатів такої УЗД, станом на час виникнення спірних правовідносин не входило до трудових (функціональних) обов`язків позивачки. Наказом КНП «Білгород-Дністровська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради № 19-ос/тр від 31.01.2022 позивачку було звільнено (за угодою сторін) з посади лікаря з ультразвукової діагностики (0,25 ст.), яку вона займала за сумісництвом. На підставі викладеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. 
19.04.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 
19.04.2023 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Анісімова Н.Д./ задоволено клопотання представника відповідача Єфименко Н.В. про виклик свідків. 
Згідно розпорядження В.о. керівника апарату Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи №1977 від 29.10.2025 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.10.2025, цивільна справа №495/9141/22 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомовій О.Ю. 
30.10.2025 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області /суддя Прийомова О.Ю./ заявлено самовідвід від розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення та передано матеріали цивільної справи №495/9141/22 до канцелярії Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області для подальшого розподілу. 
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.12.2025, цивільна справа №495/9141/22 передана на розгляд судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В.
15.12.2025 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області прийнято цивільну справу №495/9141/22 до свого провадження та призначено судове засідання. 
23.01.2026 ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 адвоката Іванова Д.О. про виклик свідків.
3. Короткий виклад позицій сторін по справі
У судовому засіданні 25.02.2026 позивач ОСОБА_1 пояснила, що 20.09.2022 Т.в.о. генерального директора КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради було видано наказ №20-с, згідно якого лікарю акушеру гінекологу акушерсько-гінекологічного відділення ОСОБА_1 оголошено догану. У цьому наказі зазначено, що акушер-гінеколог ОСОБА_1 , будучи ургентним лікарем 20.08.2022 відмовила лікарю ОСОБА_3 в сумісному огляді пацієнтки з метою визначення подальшої техніки ведення, а також не зробила відповідний запис в історії хвороби ОСОБА_7 щодо проведеного УЗД, результат якого показав відсутність серцебиття плоду у вагітної. 19.08.2022 через велику завантаженість на роботі, комендантську годину, не перебуваючи на добовому чергуванні позивачка вимушена була залишитися на робочому місці, підтвердженням цього є графік чергувань. У зв`язку необхідністю, через відсутність (взагалі в акушерсько-гінекологічному відділені лікаря з ультразвукової діагностики), на прохання чергового лікаря ОСОБА_3 , приблизно о 02 годині ночі 20.08.2022 позивачка як сертифікований УЗД діагност, що пройшла атестацію, з метою врятування плоду вагітної пацієнтки та визначення його стану, провела УЗД вагітній ОСОБА_4 , про результати якого було повідомлено лікаря ОСОБА_3 та чергову акушерку ОСОБА_8 . Позивачка ОСОБА_1 надавала медичну допомогу для пацієнтки ОСОБА_4 в ургентному порядку відповідно до ст.37 «Надання медичної допомоги в невідкладних та екстремальних ситуаціях», Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» згідно з якою медичні працівники зобов`язані надавати необхідну медичну допомогу у разі виникнення невідкладного стану людини, а також згідно інструкції лікаря акушер-гінеколога акушерсько гінекологічного відділення. Позивачка ОСОБА_1 діяла у стані крайньої необхідності. При цьому вказує, що згідно наказу № 19 - ос/тр, від 31 січня 2022 року з ОСОБА_1 як з лікарем ультразвукової діагностики припинено трудовий договір за п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Таким чином позивач зазначає, що фіксування у медичних документах результатів УЗД, не входить до трудових (функціональних) обов`язків позивачки згідно посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення. У зв`язку з цим просила визнати протиправним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради від 20.09.2022 №20-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 ».
У судовому засіданні 25.02.2026 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Іванов Д.О. пояснив, що позивачка надавала медичну допомогу для пацієнтки ОСОБА_4 в ургентному порядку відповідно до ст.37 «Надання медичної допомоги в невідкладних та екстремальних ситуаціях», Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Крім того, зазначив, що згідно наказу № 19 - ос/тр, від 31 січня 2022 року з ОСОБА_1 як з лікарем ультразвукової діагностики припинено трудовий договір за п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін, тобто фіксування у медичних документах результатів УЗД, не входить до трудових (функціональних) обов`язків позивачки згідно посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення. Щодо графіку наданого КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради вказує, що в додатках до відзиву, у графіку чергувань взагалі відсутні ургентні лікарі станом на 20 серпня 2022 року. Графік чергувань складається щомісячно та затверджується Т.в.о. генерального директора КНП «Білгород-Дністровська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради та погоджується головою профкому, після чого доводиться до відома працівників під особистий підпис, однак вказані вимоги були проігноровані керівництвом КНП. Просив визнати протиправним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради від 20.09.2022 №20-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 ».
У судове засідання 25.02.2026 представник відповідача КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради адвокат Садовський В.Є. не з`явився, однак подав до суду заяву про проведення судового засідання, яке призначено на 25.02.2026 року без участі представника відповідача. 
У судовому засіданні 25.02.2026 був допитаний свідок ОСОБА_8 , яка пояснила, що ОСОБА_1 в ніч з 19.08.2022 на 20.08.2022 була ургентним лікарем. Черговим лікарем з 15.00 до 08.00 була лікар акушер-гінеколог ОСОБА_3 . ОСОБА_4 вела лікар ОСОБА_6 . Щодо припинення трудового договору з ОСОБА_1 , як лікарем ультрозвуковіої діагностики, їй нічого не відомо. ОСОБА_1 надавала необхідну допомогу разом з лікарем ОСОБА_3 проводила УЗД ОСОБА_4 , про результати якого було повідомлено ОСОБА_3 та саму ОСОБА_4 . У цей час коли вони проводили УЗД, свідок ОСОБА_8 надавала медичну допомогу іншим пацієнтам.
У судовому засіданні 25.02.2026 був допитаний свідок ОСОБА_3 , яка пояснила, що ОСОБА_1 в ніч з 19.08.2022 на 20.08.2022 була ургентним лікарем. Черговим лікарем з 15.00 до 08.00 була вона лікар акушер-гінеколог ( ОСОБА_3 ). ОСОБА_4 вела лікар ОСОБА_6 , а свідок ОСОБА_3 була черговим лікарем. ОСОБА_1 тільки робила УЗД (на той час лікар УЗД в акушерсько-гінекологічному відділені був відсутній взагалі). В подальшому була викликана ОСОБА_6 , яка на той час була завідувачем акушерсько-гінекологічного відділення, та яка вела ОСОБА_4 , в подальшому проводила останній кесарів розтин. Щодо припинення трудового договору з ОСОБА_1 як з лікарем ультразвукової діагностики їй відомо, що ОСОБА_1 як лікар ультразвукової діагностики на прохання інших лікарів завжди надавала
допомогу, як і 20.08.2022, ОСОБА_1 в її присутності робила УЗД діагностику
 ОСОБА_4 про результати якого повідомила ОСОБА_3 та пацієнтку.
У судовому засіданні 13.03.2026 позивач ОСОБА_1 та її адвокат Іванов Д.О. підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити.
У судове засідання 13.03.2026 представник відповідача Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не відомі. 
Позивач та його представник не заперечували проти розгляду справи за відсутності відповідача. 
Верховний Суд України у Постанові від 29 квітня 2020 року у справі №348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Окрім того, суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожній фізичній або юридичній особі гарантовано право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99). Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі Bellet v. France від 4 грудня 1995 року). Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує його права» (Рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).
Враховуючи, що дана справа перебуває в провадженні суду з 2022 року, у сторін було достатньо часу для подання до суду доказів на підтвердження своїх позовних вимог та заперечень, суд приходить до обґрунтованого висновку щодо можливості розгляду даної справи за наявними матеріалами та за відсутності відповідача.
4. Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
Згідно з положеннями ст.147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
За змістом цієї норми догана - це дисциплінарне стягнення, яке може бути застосоване до працівника саме за порушення трудової дисципліни.
Відповідно норми до ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.
При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо.
У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.
Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому, закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.
Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.
Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.
Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.
Таким чином, керівник установи або уповноважений ним орган має право застосовувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку. Тобто, не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.
Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Ці ж вимоги зазначено і в правовій позиції, яка висловлена верховним Судом України в постанові від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 де зазначено, що відповідно до статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
Пояснення порушника трудової дисципліни є однією з важливих форм гарантії, наданих порушнику для захисту своїх законних прав та інтересів, направлених проти безпідставного застосування стягнення.
Разом з тим правова оцінка дисциплінарного проступку проводиться на підставі з`ясування усіх обставин його вчинення, у тому числі з урахуванням письмового пояснення працівника.
Невиконання власником або уповноваженим ним органом обов`язку зажадати письмове пояснення від працівника та неодержання такого пояснення не є підставою для скасування дисциплінарного стягнення, якщо факт порушення трудової дисципліни підтверджений представленими суду доказами.
Пунктом 22 Постанови Пленуму ВСУ від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення.
Верховний Суд в постанові від 22 липня 2020 року по справі № 554/9493/17 вказав, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок. Для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.
Окрім того, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року в справі № 572/1644/17-ц (провадження № 61-42575св18) зроблено висновок, що «порушенням трудової дисципліни визнається невиконання або неналежне виконання з вини працівника покладених на нього трудових обов`язків, тобто для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності».
Отже, системний аналіз вказаних норм КЗпП України дозволяє зробити висновок, що при застосуванні дисциплінарного стягнення, роботодавець має дотримуватися певних умов, без виконання яких стягнення вважатиметься протиправним, зокрема, встановити конкретні обставини, які підтверджують порушення працівником трудової дисципліни.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює на посаді лікаря акушер-гінеколога акушерсько-гінекологічного відділення КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради /а.с.8/. 
20.09.2022 Т.в.о. генерального директора КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради Віталієм Жнякіним видано наказ №20-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 » /а.с.9/.
Зі змісту оскаржуваного наказу відповідача вбачається, що позивачку притягнуто до дисциплінарної відповідальності нібито за порушення трудової дисципліни, яке виявлено під час засідання ЛКК 01.09.2022, та яке полягає у тому, що ОСОБА_1 відмовила черговому лікарю ОСОБА_3 у проведенні сумісного огляду пацієнтки з метою визначення подальшої тактики ведення; не зробила відповідний запис в історії хвороби ОСОБА_4 , щодо проведеного УЗД, результат якого показав відсутність серцебиття плоду у вагітної.
19.08.2022 через велику завантаженість на роботі, комендантську годину,
не перебуваючи на добовому чергуванні позивачка вимушена була залишитися на робочому місці. Підтвердженням цього є графік чергувань /а.с.21/.
У зв`язку необхідністю, через відсутність (взагалі в акушерсько-гінекологічному відділені лікаря з ультразвукової діагностики), на прохання чергового лікаря ОСОБА_3 , приблизно о 02 годині ночі 20.08.2022 позивачка як сертифікований УЗД діагност, що пройшла атестацію, з метою врятування плоду вагітної пацієнтки та визначення його стану, провела УЗД вагітній ОСОБА_4 , про результати якого було повідомлено лікаря ОСОБА_3 та чергову акушерку ОСОБА_8 .
Позивачка ОСОБА_1 надавала медичну допомогу для пацієнтки ОСОБА_4 в ургентному порядку відповідно до ст.37 «Надання медичної допомоги в невідкладних та екстремальних ситуаціях», Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» згідно з якою медичні працівники зобов`язані надавати необхідну медичну допомогу у разі виникнення невідкладного стану людини, а також згідно інструкції лікаря акушер-гінеколога акушерсько гінекологічного відділення. Позивачка ОСОБА_1 діяла у стані крайньої
необхідності.
Згідно наказу № 19 - ос/тр, від 31 січня 2022 року з ОСОБА_1 як з лікарем ультразвукової діагностики припинено трудовий договір за п.1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін /а.с.89/.
Отже, фіксування у медичних документах результатів УЗД, не входить до трудових (функціональних) обов`язків позивачки ОСОБА_1 згідно посадової інструкції лікаря акушера-гінеколога акушерсько гінекологічного відділення.
У п.29 постанови Палати Верховного суду від 29.05.2019 р у справі №452/970/17 зазначено, що роботодавець не може ставити у вину працівникові та притягати його до дисциплінарної відповідальності у випадку невиконання обов`язків, які не обумовлені трудовим договором і про які працівник не був проінформований належним чином.
Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
З викладеного вбачається, що наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинен містити чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, підстави прийняття рішення про притягнення до відповідальності, час вчинення і час виявлення самого проступку та обґрунтування обрання певного виду стягнення, з урахуванням передбачених законодавством обставин. При цьому, ознакою порушення працівником трудової дисципліни, яка може бути підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності у формі оголошення догани, є наявність вини в його діях чи бездіяльності, шкідливі наслідки та причинний зв`язок між ними і поведінкою правопорушника.
Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.
Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.
Разом з тим, саме на роботодавця покладається обов`язок доказування фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок.
Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна з важливих ознак порушення трудової дисципліни.
У трудовому праві діє принцип презумпції невинуватості, згідно з яким не можна притягнути працівника до дисциплінарної відповідальності, доки роботодавцем не доведена його вина, і працівник не зобов`язаний сам доводити свою невинуватість. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
Відповідачем не надано суду доказів, що дійсно позивачем було порушено трудову дисципліну та неналежне виконання її службових обов`язків.
Оскільки підстави для застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани за порушення позивачем трудової дисципліни та неналежне виконання нею її службових обов`язків не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що позов слід задовольнити та наказ №20-с від 20.09.2022 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 » скасувати.
5. Розподіл судових витрат
На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 992,40 гривень.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради від 20.09.2022 №20-с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни ОСОБА_2 ». 
Стягнути з Комунального некомерційного підприємства «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Повний текст рішення суду складений 16.03.2026 року. 

Повне найменування сторін:
Позивач:  ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Відповідач: Комунальне некомерційне підприємство «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня» Білгород-Дністровської міської ради, код ЄДРПОУ: 01998667, адреса: вул. Сергія Файнблата, 1, м. Білгород-Дністровський, Одеська область.

Суддя Віталій МИШКО