ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ
Іменем України

24 квітня 2026 року	м. Дніпро	Справа № 360/246/26	

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі – відповідач), в якій просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо перерахунку пенсії, починаючи з 01.02.2022 з обмеженням максимальним розміром до виплати та з урахуванням на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області здійснити з 01 лютого 2022 року, з 01 лютого 2023 року та з 01 січня 2026 року перерахунок та виплату пенсії на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі №360/187/25 без обмеження максимальним розміром до виплати, з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування вимог зазначено, що позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі №360/187/25, яке набрало законної сили 29.10.2025, відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача
При цьому розмір пенсії обмежено максимальним розміром: з 01.02.2022 – 20407,51 грн, з 01.02.2023 - 23205,32 грн.
Розмір пенсії станом на 01.01.2026 обмежено максимальним розміром в 27833,96 грн.
Водночас, Законом № 3668-VI, в редакції Закону № 3668-VI, внесені зміни у статтю 43 Закону, які викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України визнано (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону.
З огляду на зазначене позивач вважає дії відповідача протиправними.
Ухвалою суду від 23.02.2026 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відстрочен сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення у цій справі.
Відповідач подав відзив на позов, в якому заперечує проти заявлених вимог з огляду на таке.
У січні 2026 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25 перераховано позивачу пенсію з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 26.12.2024 за № 5701-4473/5705, виданої станом на 01.01.2022; з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 26.12.2024 за № 5701- 4474/5705, виданої станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведених виплат; з 01.03.2022 з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; з 01.03.2023 з урахуванням суми індексації, передбаченої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з урахуванням раніше виплачених сум.
Законом України “Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи” від 08.07.2011 № 3668 внесено зміни до статті 43 Закону № 2262, а саме: визначено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Після проведеного на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25 перерахунку, з 01.02.2023 розмір пенсійної виплати позивача перевищує максимальний розмір пенсії відповідно до законодавства та становить: з 01.03.2023 — 24705,32 грн; з 01.03.2024 — 26333,96 грн; з 01.03.2025 — 27833,96 грн. У березні 2026 року позивачу нараховано до виплати пенсію у розмірі 27833,96 грн.
Отже, оскільки після перерахунку пенсії позивача на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25 розмір пенсійної виплати не змінився, через те, що попередньо був визначений без обмеження максимальним розміром, згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 у справі № 360/1100/19, та в діапазоні перерахунку пенсії за рішенням суду у справі № 360/187/25, вже перевищує максимальний розмір пенсії згідно чинного законодавства, позовна вимога здійснити з 01.02.2022, з 01.02.2023 та з 01.01.2026 перерахунок та виплату пенсії на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25 без обмеження максимальним розміром до виплати, з урахуванням виплачених сум є безпідставною.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.
ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, як отримувач пенсії за вислугу років, як особа з інвалідністю 3 групи по лінії ДСНС України, що підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 .
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі №360/187/25 позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі оновлених довідок Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 26.12.2024 за № 57 01-4473/57 05 та № 57 01-4474/5705.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 26.12.2024 за № 57 01-4473/57 05, виданої станом на 01.01.2022 рік та перерахувати та виплачувати мені пенсію з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 26.12.2024 за № 57 01-4474/57 05, виданої станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведених виплат, з 01.03.2022 з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01.03.2023 з урахуванням суми індексації, передбаченої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з урахуванням раніше виплачених сум.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У січні 2026 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25 відповідачем перераховано позивачу пенсію з 01.02.2022 на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 26.12.2024 за № 5701-4473/5705, виданої станом на 01.01.2022; з 01.02.2023 на підставі оновленої довідки Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Луганській області від 26.12.2024 за № 5701- 4474/5705, виданої станом на 01.01.2023, з урахуванням раніше проведених виплат; з 01.03.2022 з урахуванням суми індексації пенсії, передбаченої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році»; з 01.03.2023 з урахуванням суми індексації, передбаченої відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з урахуванням раніше виплачених сум.
Основний розмір пенсії позивача з 01.02.2022 складав 37610,16 грн із розрахунку 70 % від грошового забезпечення — 53728,80 грн (53728,80 грн х 70%= 37610,16 грн).
Підсумок пенсії (з надбавками): 38578,48 грн. 
З урахуванням максимального розміру пенсії: 20407,51 грн.
Основний розмір пенсії позивача з 01.02.2023 складає 55075,65 грн з розрахунку 70 % від грошового забезпечення —78679,50 грн (78679,50 грн х 70%= 55075,65 грн).
Підсумок пенсії (з надбавками): 63830,88 грн.
З урахуванням максимального розміру пенсії: 23205,32 грн.
Розмір пенсії позивача з 01.03.2026, з урахуванням максимального розміру пенсії, складає 27833,96 грн.
Листом від 05.01.2026 № 217-16392/Г-02/8-1200/26 у відповь на заяви позивача від 18.12.2025 та від 19.12.2025 відповідач повідомив, що після перерахунку пенсії на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25 розмір пенсійної виплати не змінився, оскільки попередньо був визначений без обмеження максимальним розміром, згідно постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 19.06.2019 у справі № 360/1100/19, та в діапазоні перерахунку пенсії за рішенням суду у справі № 360/187/25, вже перевищує максимальний розмір пенсії згідно чинного законодавства.
Виходячи з мотивувальної та резолютивної частин Рішення № 7- р та роз`яснень, наданих Міністерством соціальної політики України, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії (незалежно від її виду) особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, у разі, якщо звернення за її призначенням мало / матиме місце починаючи з 12.04.2023.
Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 22 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 24 Конституції України визначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Статтею 43 Закон № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цимЗаконом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
08.07.2011 прийнято Закон України № 3668-VI "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який набрав чинності з 01.10.2011 (далі - Закон № 3668-VI), частиною другою якого було визначено, що максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, Законів України "Про державну службу", «Про прокуратуру", «Про статус народного депутата України", «Про Національний банк України", «Про Кабінет Міністрів України", «Про дипломатичну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про судову експертизу", «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", «Про наукову і науково-технічну діяльність", «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", «Про пенсійне забезпечення", «Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Цим же Законом № 3668-VI внесено зміни до статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", зокрема, частину 5, яка із врахуванням змін, внесених Законом № 1080-VIII від 12.04.2016 є частиною 7, викладено в наступній редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність"» (підпункт 8 пункту 6 розділу II).
В подальшому, із набранням чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 № 911-VIII вказану частину статті 43 Закону № 2262-ХІІ доповнено реченням такого змісту: "Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень".
Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.
У рішенні Конституційного Суду України від 20.12.2016 за результатами розгляду справи № 1-38/2016 (рішення № 7-рп/2016) зазначено, що Суд:
- визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;
- положення частини сьомої статті Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційний Суд України в цьому рішенні зазначив, що оспорюваними положеннями Закону № 2262-ХІІ тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43).
Конституційний Суд України вказав, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Відтак, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43 Закону № 2262 суперечать статті 17 Конституції України.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VІII (далі - Закон №1774-VІII), який набрав чинності з 01.01.2017, внесені зміни у частину сьому статті 43 Закону № 2262-ХІІ слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Таким чином, з 20.12.2016 частина сьома статті 43 Закону № 2262-ХІІ є нечинною.
Тобто, Конституційний Суд України визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-XII щодо обмеження пенсії максмальним розміром саме у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року.
Верховним Судом неодноразово у рішеннях зазначалося, що рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 визнано неконституційними окремі положення Закону № 2262-ХІІ, проте як зміни, внесені Законом № 1774-VIIІ до Закону № 2262-ХІІ, неконституційними не визнавались. 
Верховний Суд у постанові від 24.02.2025 у справі № 580/11667/23 зазначив, що на осіб, яким пенсія перерахована відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону № 3668-VI, та розмір якої перевищує максимальний розмір, встановлений даним Законом, поширюються приписи законодавства, чинні на час здійснення такого перерахунку.
З матеріалів пенсійної справи позивача № 1204010778 встановлено, що пенсію позивачу призначено з 12.02.2019.
У січні 2026 року на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.04.2025 у справі № 360/187/25 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.02.2022 та 01.02.2023, з урахуванням максимального розміру пенсії.
Тому, оскільки таке перевищення стало результатом призначення/перерахунку пенсії в період дії загальної норми частини першої статті 2 Закону № 3668-VI, то до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.
На момент виникнення спірних правовідносин (на момент здійснення відповідачем перерахунку пенсії у січні 2026 року) зазначені положення Закону № 3668-VI неконституційними не визнавалися, були чинними, а тому мали застосовуватись.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що відповідач, керуючись положеннями вказаних законів і обмежуючи розмір пенсійної виплати позивача десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність діяв правомірно.
Аналогічні висновки щодо застосування положень Закону № 3668-VI викладені Верховним Судом у постанові від 24.02.2025 у справі № 580/11667/23.
При цьому, суд, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 25.01.2023 у справі №380/12268/20 та 05.09.2023 у справі №120/1602/23, зазначає, що норми пункту 2 "Прикінцевих та перехідних положень" Закону № 3668-VI" є лише частиною вказаного нормативно-правового акта, не дублюються іншими актами, встановлюють межі застосування норм інституту "обмеження максимального розміру пенсії" за колом осіб в момент набуття чинності Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" та спрямовані на збереження соціальних прав і інтересів в сфері пенсійних відносин, реалізація яких мала місце до набуття вступу в силу даного Закону.
Разом з тим, з часу набрання чинності вказаним Законом він поширює свою дію на всю територію України і розповсюджується на всіх осіб, які отримують пенсії за законодавством України (зокрема, призначені (перераховані) відповідно до нормативно-правових актів, вказаних у статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи").
Що стосується інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що у пункті 25 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» зазначено, що суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен із специфічних, доречних та важливих доводів заявника. Виходячи з позиції цього суду, що висловлена в пункті 42 рішення «Бендерський проти України», судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.
Вказані вимоги зобов`язують суди при вирішенні справи у кожному конкретному випадку вживати передбачені законом заходи з метою з`ясування всіх обставин у справі, що мають значення для вирішення спору, встановити та надати вичерпну оцінку фактичним обставинам у межах спірних правовідносин з метою з`ясування об`єктивних причин та факторів, що зумовили настання для платника негативних наслідків у вигляді порушеного права, що підлягає захисту, та в достатній мірі висвітлити мотиви прийняття конкретних рішень.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для висновків суду про протиправність дій відповідача, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Положеннями статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.
Ухвалою суду від 23.02.2026 відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 1064,96 грн за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення у цій справі.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог судовий збір у розмірі 1064,96 грн підлягає стягненню з позивача до Державного бюджету України.
Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 01.02.2022, з 01.02.2023 та з 01.01.2026 без її обмеження максимальним розміром до виплати відмовити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1064,96 грн (одна тисяча шістсот чотири гривні 96 копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя 	С.В. Борзаниця