ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/222/26 Справа № 696/1568/25 Категорія: ч. 3 ст.184 КУпАП	Головуючий у І інстанції Шкреба В. В.   Доповідач в апеляційній інстанції Поєдинок І. А.	

 	 	

 	 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2026 року  Суддя Черкаського апеляційного суду Черкаської області Поєдинок І.А., за участю ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 27.01.2026 року, якою, - 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючої, -
визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та звільнено ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КупАП.
в с т а н о в и в :

Відповідно до даної постанови суду першої інстанції, 03.11.2025, близько 14 год.17 хв., в м.Кам`янка, гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків передбачених ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ, унаслідок чого її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні Кам`янського ЗЗСО №2 в м.Кам`янка по вул.Героїв Майдану, 55 вчинив хуліганські дії відносно вчительки гр. ОСОБА_3 , які виразились в образливій лайці, штовханні, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП. Даною бездіяльністю гр. ОСОБА_1 порушила вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.184 КУпАП. 

Постановою судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 27.01.2026 року, ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, та звільнено ОСОБА_1 , від адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП і обмежитись усним зауваженням, а провадження по справі закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КупАП.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить:
1. Скасувати постанову Кам`янського районного суду Черкаської області у справі про притягнення мене, ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП.
2. Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у моїх діях складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП).
Вважає, що рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, обставини викладені не відповідають фактичним, а тому дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
Суд першої інстанції не врахував першопричину конфлікту, що стався 03.11.2025 року. Вказаному інциденту передували систематичні прояви булінгу (цькування) з боку учня 9-А класу ОСОБА_4 щодо її сина ОСОБА_2 . Ці дії включали словесні образи, погрози, провокації, виривання гаджетів та приниження її сина.
Зазначені дії неодноразово відбувалися у присутності класного керівника її сина, однак належної та своєчасної реакції з її боку не було. Така бездіяльність суперечить вимогам статті 21 Закону України «Про освіту», яка зобов`язує заклад освіти створювати безпечне освітнє середовище, а також вимогам Наказу МОН 321646 від 28.12.2019 року щодо запобігання та реагування на випадки булінгу (цькування).
Зазначила, що ємоційна реакція її сина не була безпідставною. Під час конфлікту 03.11.2025 ОСОБА_4 наніс її синові удар кулаком по обличчю. ЇЇ сина сильно розізлив удар в обличчя, і він хотів дати здачу кривдникові. У цей час ОСОБА_3 почала його заспокоювати, застосовуючи фізичну силу, а саме хапаючи та здавлюючи шкіру на руках нігтями, що спричиняло йому фізичний біль. Син, намагаючись вирватися з болісної хватки (рефлекторно, а не навмисно), ніби штовхнув класного керівника, в цей же момент він не стримався та сказав неприємне слово в бік ОСОБА_3 . 
Це був не прояв агресії проти вчителя, а вимушена дія у відповідь на фізичний дискомфорт та неможливість захистити себе від кривдника. Використання фізичної сили вчителем під час конфлікту є порушенням прав дитини та педагогічної етики. 
Вказує, що дії її сина були реакцією самозахисту в умовах тривалого психологічного та фізичного тиску та ігнорування його скарг з боку класного керівника ОСОБА_3 . 
Вважає, що в даній ситуації вона, як мати, не ухилялася від своїх обов`язків, а навпаки- була змушена захищати свою дитину від небезпечного середовища шляхом переведення його на індивідуальну форму навчання. 
Вказує, що одразу після інциденту її син, ОСОБА_2 , усвідомивши свою емоційну реакцію та образливі слова, щиро попросив вибачення у класного керівника ОСОБА_3 . Це свідчить про розуміння ним неправомірності своїх дій та готовність до конструктивного врегулювання конфлікту, що є прямим результатом її батьківського виховання. 
Суд першої інстанції не дослідив ці обставини в повній мірі, чим порушив принцип всебічного та повного з`ясування обставин справи. Єдиною підставою для притягнення її до відповідальності фактично став конфліктний епізод поведінки дитини у закладі освіти. Конфлікт був спровокований іншим учнем. Сам по собі факт конфлікту за участі неповнолітнього не може автоматично свідчити про ухилення матері від виконання батьківських обов`язків, що неодноразово зазначалось у судовій практиці.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 280, 283 КУпАП постанова судді в адміністративній справі повинна бути законною та обґрунтованою.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами, які отримані з передбачених законом джерел, у передбачений законом спосіб, зафіксовані у належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
За змістом ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Приймаючи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно зробив висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 184 КУпАП.
Так, 03.11.2025, близько 14 год.17 хв., в м.
Кам`янка, гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків передбачених ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ, унаслідок чого її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні Кам`янського ЗЗСО №2 в м.Кам`янка по вул.Героїв Майдану, 55 вчинив хуліганські дії відносно вчительки гр. ОСОБА_3 , які виразились в образливій лайці, штовханні, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП. Даною бездіяльністю гр. ОСОБА_1 порушила вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, підтверджується наступними даними:
- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ з № 028412 від 17.11.2025року, де зазначено, що 03.11.2025, близько 14 год.17 хв., в м. Кам`янка, гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків передбачених ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ, унаслідок чого її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні Кам`янського ЗЗСО №2 в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, 55 вчинив хуліганські дії відносно вчительки гр. ОСОБА_3 , які виразились в образливій лайці, штовханні, за що передбачена відповідальність за ст.173 КУпАП. Даною бездіяльністю гр. ОСОБА_1 порушила вимоги ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.184 КУпАП.(а.с.1);
- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.11.2025 року, про те, що 03.11.2025, близько 14 год.17 хв., в м. Кам`янка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в приміщенні Кам`янського ЗЗСО №2 в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, 55 вчинив хуліганські дії відносно вчительки гр. ОСОБА_3 (а.с.2);
- даними письмових пояснень ОСОБА_3 від 17.11.2025 року, де зазначено, що 03.11.2025 року, близько 14:17 години, перебуваючи в приміщенні Кам`янського ЗЗСО №2 в м. Кам`янка по вул. Героїв Майдану, 55, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який вчинив хуліганські дії відносно неї та інших учнів.(а.с.3);
- даними письмових пояснень ОСОБА_2 , від 17.11.2025 року, де зазначено, що 03.11.2025 року протягом дня на перервах у них з ОСОБА_5 виникали словесні конфлікти. А близько 14 год. 17 хв. на перерві після закінчення уроку фізики, у класі в цей час перебувала вчитель фізики ОСОБА_6 та знаходилися майже всі учні. Він знаходився біля останніх парт середнього ряду в цей час до нього підійшов ОСОБА_7 між ними виник словесний конфлікт, який переріс в бійку. Коли він до нього наближався він штовхнув його і ОСОБА_7 впав на парту ОСОБА_8 . Після цього він вдарив його по обличчю. Після цього він почав кричати, плакати і намагався його вдарити. В цей час до них підійшла класний керівник ОСОБА_9 і почала їх розбороняти, при цьому стримувати його, оскільки він хотів вдарити ОСОБА_10 . ОСОБА_9 просила його припинити та заспокоїтися, однак він на її прохання не реагував, кричав і хотів вдарий ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_9 сказала, щоб ОСОБА_11 вийшов у коридор, сама намагалася заспокоїти його, просила сісти, але він був дуже розлючений. Оскіли вона тримала його за руки і йому було від того боляче, він почав говорити образливі слова адресу «Уйди», «дура», чи штовхав її сказати не може. Не послухавши ОСОБА_12 він направився до парти ОСОБА_10 де знаходилися його речі і не реагуючи прохання вчителя та прохання однокласників зупинитися, він схватив рюкзак ОСОБА_10 і витрусив з рюкзака на підлогу шкільні та особисті речі ОСОБА_10 , а зошити порвав та розкидав. А рюкзак кинув через клас. Не реагував на зауваження вчительки тому, що був дуже розлючений. Коли ОСОБА_9 сказала його, повідомить батьків. Коли ОСОБА_7 зайшов знову в клас, він знову побіг до нього, щоб його вдарити. ОСОБА_7 знову вийшов з класу, після цього приїхав його батько і забрав його додому.(а.с.6);
- даними письмових пояснень учнів ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , ОСОБА_19 , від 18.11.2025 року, де зазначено. що 03.11.2025 року, близько 14:17 години, у ОСОБА_2 з ОСОБА_5 виникали словесні конфлікти, які в майбутньому переросли в штовханину і бійку. В цей час до них підійшла класний керівник ОСОБА_9 і почала їх розбороняти, при цьому ОСОБА_2 хотів вдарити ОСОБА_10 . ОСОБА_9 просила його припинити та заспокоїтися, однак він на її прохання не реагував, кричав і хотів вдарий ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_9 сказала, щоб ОСОБА_11 вийшов у коридор, сама намагалася заспокоїти його, просила сісти, але він був дуже розлючений. ОСОБА_2 почав говорити образливі слова на адресу класного керівника, ображати її та принижувати її честь і гідність. Не послухавши ОСОБА_12 він направився до парти ОСОБА_10 де знаходилися його речі і не реагуючи прохання вчителя та прохання однокласників зупинитися, він схватив рюкзак ОСОБА_10 і витрусив з рюкзака на підлогу шкільні та особисті речі ОСОБА_10 , а зошити порвав та розкидав, а рюкзак кинув через клас. Коли ОСОБА_9 сказала, що повідомить його батьків, він сказав, що йому всеодно. Після цього приїхав його батько і забрав його додому.(а.с.7-14);
- даними письмових пояснень вчителя фізики ОСОБА_6 від 18.11.2025 року, де зазначено, що 03.11.2025 року вона стала свідком конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , який переріс в агресивне спілкування. В цей час до них підійшла класний керівник ОСОБА_9 і почала їх розбороняти, при цьому ОСОБА_2 хотів вдарити ОСОБА_10 . ОСОБА_9 просила його припинити та заспокоїтися, однак він на її прохання не реагував, кричав і хотів вдарий ОСОБА_10 . Тоді ОСОБА_9 сказала, щоб ОСОБА_11 вийшов у коридор, сама намагалася заспокоїти його, просила сісти, але він був дуже розлючений. ОСОБА_2 почав говорити образливі слова на адресу класного керівника, ображати її та принижувати її честь і гідність.(а.с.15);
- даними характеристики на ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де зазначено, що останній характеризується посередньо, має досягнення переважно середнього рівня, має періодичні прояви агресії, імпульсивний, самолюбивий, неорганізований. Стоїть на шкільному обліку, як учень, який має прояви порушення поведінки, прояви агресії у закладі освіти.(а.с.19); 
Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків, або осіб, що їх заміняють за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушень, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.
Суд апеляційної інстанції враховує пояснення свідків, які підтверджують обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції порушив вимоги КупАП та виніс незаконне рішення, є необґрунтованим. 
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючі кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, визначенням якого є вчинення неповнолітньою особою віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбачений ч.3 ст.184 КУпАП.
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції вірно прийшов до висновку, про наявність в ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.184 КУпАП.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції від 27.01.2026 року, скасуванню не підлягає, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову судді Кам`янського районного суду Черкаської області від 27.01.2026 року, якою ОСОБА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП – залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Поєдинок