ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

29607, м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, e-mail: inbox@km.arbitr.gov.ua, тел.(0382)71-81-84
_______________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"17" лютого 2026 р. Справа № 924/1189/25 м.Хмельницький
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Шевчук О.І., за участі секретаря судового засідання Демчук М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Берріленд", с. Макарівська Буда, Макарівський район, Київський область
до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Хмельницький
про визнання протиправним та скасування рішення №72-136-р/к від 03.10.2025 у справі №72-68-25 про захист економічної конкуренції та накладення штрафу у розмірі 54268 грн.

Представники сторін:
від позивача: адвокат Грушицький О.І. згідно ордеру від 07.01.2026 (в режимі відеоконференції)
від відповідача: Дунець А.Ю. згідно виписки з ЄДРПОУ

Відповідно до ст.240 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення у справі

Процесуальні дії по справі, стислий виклад позицій сторін
До Господарського суду Хмельницької області 03.12.2025 надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Берріленд" (08011, Київський область, Макарівський район, с.Макарівська Буда, вул.Травнева, 1, код ЄДРПОУ 41205941) до Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (29005, м. Хмельницький, вул. Героїв Майдану, 12, поверх 8, код ЄДРПОУ 21312821) про визнання протиправним та скасування рішення №72-136-р/к від 03.10.2025 у справі №72/68-25 про захист економічної конкуренції та накладення штрафу на ТОВ "Берріленд" у розмірі 54 268 грн.
Ухвалою суду від 08.12.2025 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу 10-денний строк з дня вручення ухвали для усунення зазначених у ній недоліків та надання доказів сплати судового збору.
15.12.2025 до суду надійшла заява ТОВ "Берріленд" про усунення недоліків з доказами сплати судового збору.
Ухвалою суду від 17.12.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 08.01.2026.
08.01.2026 ухвалою суду у зв`язку з неявкою сторін підготовче судове засідання відкладено на 03.02.2026.
Ухвалою суду від 03.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.02.2026.
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Берріленд" (далі – ТОВ "Берріленд", товариство, позивач) наполягає на задоволенні позовних вимог, в обґрунтування яких зазначає, що рішенням адміністративної колегії Південно-Західного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.10.2025 №72/136-р/к у справі №72/68-25 (далі – Рішення) на нього накладено штраф у розмірі 54 268 грн. за вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене п.13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу в.о. голови Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.03.2025 №72-02/902с у встановлений строк.
Не погоджуючись із Рішенням, позивач вказує, що 05.03.2025 до нього надійшла вимога №72-02/902с про надання інформації з підстав збору доказів у справі №72/12-25, розпочатій Антимонопольним комітетом України за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво" порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що передбачене статтею 15 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, у якій вимагалося протягом 15 календарних днів з дня отримання вимоги надати запитувану інформацію. ТОВ "Берріленд" не надало пояснень на дану вимогу, позаяк відповідач фактично намагався отримати інформацію щодо діяльності позивача, яка не може бути використана як доказ у справі стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво" щодо поширення інформації, що вводить в оману.
З покликанням на статті 39 та 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції", вказує, що Антимонопольний комітет України має право вимагати та отримувати пояснення, які можуть бути використані як докази в справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, виключно від осіб, які беруть участь у справі, тобто сторін, третіх осіб та їх представників. Позаяк позивач не є стороною у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво", а також не залучений до цієї справи як третя особа, пояснення позивача не можуть вважатися доказами. 
Відтак, вимога №72-02/902с від 05.03.2025 є незаконною та безпідставною, а Рішення – протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Представник позивача під час судового розгляду спору підтримав позовні вимоги, вважає їх підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами. Повідомив суду, що відповідач дійсно отримав вимогу №72-02/902с від 05.03.2025 та не надав відповідачу запитувану у ній інформацію, а також не заперечував щодо обізнаності про розгляд справи №72/68-25, у якій ухвалене оскаржуване рішення.
Відповідач – Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України (далі – Територіальне відділення АМК України, відділення, відповідач) заперечує проти задоволення позовних вимог та у поданому відзиві на позов вказує, що ним здійснювався розгляд справи №72/12-25, розпочатої за ознаками вчинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво" порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що передбачене статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді поширення інформації, що вводить в оману. У цій справі відділенням на адресу місцезнаходження позивача поштовим зв`язком скеровано вимогу від 05.03.2025 №72-02/902е про надання запитуваної інформації упродовж 15 календарних днів з дня її отримання. У вимозі, серед іншого, проінформовано позивача про обов`язковість її виконання у визначений строк та відповідальність за неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі у встановлені строки, подання недостовірної інформації. Вказану вимогу позивач отримав 14.03.2025, відтак надання запитуваної інформації підлягало в строк до 31.03.2025 включно. У встановлений вимогою строк позивач не надав запитувану відповідачем інформацію, а також не звертався до відділення з проханням про продовження строку для її надання. 
Покликаючись на норми ст.22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", відповідач вказує, що суб`єкти господарювання зобов`язані на вимогу голови територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, у тому числі з обмеженим доступом (банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність), незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм. Такий обов`язок існує незалежно від процесуального статусу суб`єкта господарювання у конкретній справі. Відсутність у ТОВ "Берріленд" процесуального статусу відповідача чи третьої особи у справі №72/12-25 не звільняло його від обов`язку надати інформацію на вимогу в.о. голови відділення, оскільки такий обов`язок прямо передбачений законом.
Неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим п.13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", відтак оскаржуване рішення від 03.10.2025 №72/136-р/к у справі №72/68-25 прийняте відповідачем у межах повноважень, у спосіб, визначений законом, та є законним і обґрунтованим.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила з підстав, викладених у відзиві на позов.
Розглядом матеріалів справи встановлено таке.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Берріленд" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як юридична особа, ідентифікаційний код 41205941, адреса місцезнаходження: 08011, Київська область, Макарівський район, с. Макарівська Буда, вул. Травнева, 1
Основним видом діяльності ТОВ "Берріленд" є виробництво сидру та інших плодово-ягідних вин (11.03), що стверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Південно-західним міжобласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України у справі №72/12-25, розпочатій відділенням за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво" (ідентифікаційний код юридичної особи – 05380243) порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що передбачене статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, ТОВ "Берріленд" за №72-02/902е від 05.03.2025 скеровано вимогу про надання інформації протягом 15 календарних днів з дня її отримання, а саме:
1. Чи здійснювало товариство протягом 2024 року, січня-лютого 2025 року виробництво та реалізацію напоїв: сидру яблучного, сидру грушевого (перрі) на території України; 
2. Якщо відповідь на запитання пункту 1 цієї вимоги позитивна - необхідно надати зразки етикеток або упаковок таких напоїв (в разі відсутності зразків - надати зображення (макети) етикеток, упаковок), вказавши при цьому часовий період використання кожного зразку етикетки або упаковки при виробництві. При цьому вказати кількість продукції, яка реалізована протягом 2024 року, січня-лютого 2025 року в натуральних та грошових показниках за кожен із зазначених періодів окремо: сидру яблучного, сидру грушевого (перрі);
3. Якщо відповідь на запитання пункту 1 цієї вимоги позитивна - необхідно вказати регіони України, у яких здійснювалася реалізація напоїв, вказати основних конкурентів на ринках сидру яблучного, сидру грушевого (перрі) на території України;
4. Якщо відповідь на запитання пункту 1 цієї вимоги позитивна – необхідно вказати, якими нормативними документами та/або внутрішніми розпорядчими документами керується товариство при виробництві сидру яблучного, сидру грушевого (перрі);
5. Пояснення товариства, яка продукція в Україні має вищу собівартість виробництва (у тому числі через вишу вартість сировини) протягом 2024 року, січня-лютого 2025 року - сидр яблучний чи сидр грушевий (перрі). При цьому вказати приблизне перевищення вартості однієї продукції відносно іншої у відсотках;
6. Пояснення товариства чи є підстави та нормативне обґрунтування використовувати у назві напою словосполучення "сидр грушевий" у поєднанні із стилізованим зображенням гілки з плодами груш на етикетці цього напою, при тому, що до складу напою входить сік яблучний та натуральний ароматизатор груші, але не входить у будь-якому вигляді сік груші;
7. Пояснення товариства чи є підстави та нормативне обґрунтування поширювати інформацію (у тому числі в рекламі) сидру, виготовленого з яблучного соку з використанням натурального ароматизатору груші, при тому, що у будь-якому вигляді сік груші у складі продукції відсутній, наступну інформацію "Golden Perry - грушевий напій, що нагадує солодке ігристе вино. Свіжий смак стиглих груш з ароматом літніх квітів. Виготовляється з купажу соків різних сортів груш";
8. Чи вважає товариство, що зазначення виробником сидру, виготовленого з яблучного соку з використанням натурального ароматизатору груші, у назві напою словосполучення "сидр грушевий" у поєднанні із стилізованим зображенням гілки з плодами груш на етикетці, при тому, що у будь-якому вигляді сік груші у складі продукції відсутній, а також інформації: "Golden Perry - грушевий напій, що нагадує солодке ігристе вино. Свіжий смак стиглих груш з ароматом літніх квітів. Виготовляється з купажу соків різних сортів груш" стимулюватиме зацікавленість споживачів, які бажають придбати яблучний сидр з додавання грушевого соку або придбати напої з грушевого соку (перрі) до купівлі саме цього напою;
9. Пояснення, чи вважає товариство, що зазначення виробником сидру, виготовленого з яблучного соку з використанням натурального ароматизатору груші, у назві напою словосполучення "сидр грушевий" у поєднанні із стилізованим зображенням гілки з плодами груш, при тому, що у будь-якому вигляді сік груші у складі продукції відсутній, а також інформації: "Golden Perry - грушевий напій, що нагадує солодке ігристе вино. Свіжий смак стиглих груш з ароматом літніх квітів. Виготовляється з купажу соків різних сортів груш" може надати неправомірні переваги у конкуренції такому виробнику у порівнянні з іншими виробниками на території України сидрів яблучних та сидрів грушевих (перрі).
У вимозі зазначено, що товариство може надати будь-яку інформацію, яка сприятиме повному, всебічному та об`єктивному встановленню обставин предмету вимоги. Відповідь на дану вимогу необхідно надати на поштову адресу місця розташування Відділу досліджень і розслідувань у Вінницькій області відділення: вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, 21028 або на електронну пошту: vn@amcu.gov.ua. У разі неможливості надання запитуваної інформації у визначений вимогою строк, не пізніше кінцевої дати на надання відповіді, визначеної у цій вимозі, товариство може звернутися до відділення з обґрунтованим клопотанням про подовження строку на надання інформації на вимогу, із поясненням причин неможливості надання запитуваної інформації. У разі відсутності запитуваної інформації, про це необхідно зазначити у відповіді на вимогу, надавши обґрунтовані та документально підтверджені пояснення причин відсутності інформації. 
Також у вимозі зазначено, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі у встановлені головою територіального відділення Антимонопольного комітету України строки або подання недостовірної інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України є порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції. Відповідно до частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені пунктами 13, 14, 15 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
Відповідачем скеровано вказану вимогу позивачу за адресою: 08011, Київська область, Макарівський район, с.Макарівська Буда, вул.Травнева, 1 поштовим відправленням.
АТ "Укрпошта" листом від 27.05.2025 №1.30.002.-20364-25 на запит від 16.05.2025 №72-02/2068е, проінформувало Південно-західне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, що рекомендований лист №0601119881890 від 05.03.2025, адресований ТОВ "Берріленд", вручений 14.03.2025 представнику ТОВ "Берріленд" Биковець під підпис та надало копію відповідного повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 14.03.2025.
Повідомлення про засідання адміністративної колегії Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у справі №72/68-25 щодо ТОВ "Берріленд", яке відбудеться 03.10.2025 о 10.00, відповідачем скеровано на адресу ТОВ "Берріленд" листом від 03.09.2025 за вих.№72-02/3945е.
Рішенням адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 03.10.2025 №72/136-р/к за результатами розгляду справи №72/68-24 (далі – Рішення):
- визнано, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Берріленд" (ідентифікаційний код юридичної особи - 41205941) вчинило порушення, що передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу в.о. голови Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.03.2025 №72-02/902е у встановлений ним строк (п.1 резолютивної частини рішення);
- за вчинене порушення, що зазначене у пункті 1 резолютивної частини цього рішення, відповідно до абзацу сьомого частини другої статті 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Берріленд" (ідентифікаційний код юридичної особи - 41205941) штраф у розмірі 54268 грн. (п.2.2 резолютивної частини рішення).
З оспорюваного рішення вбачається, що предметом справи №72/136-р/к є порушення, передбачене пунктом 13 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України на вимогу в.о. голови Південно-західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 05.03.2025 №72-02/902е у встановлений ним строк.
ТОВ "Берріленд" є відповідачем у справі №72/68-24.
Оскаржуване рішення відповідача мотивовано такими фактичними даними та доводами:
- відділенням здійснюється розгляд справи №72/12-25, розпочатій за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво" (ідентифікаційний код юридичної особи – 05380243) порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що передбачене статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді поширення інформації, що вводить в оману (п.9 Рішення);
- у зв`язку із вищезазначеним, керуючись статтями 3, 17, 22, 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України", Положенням про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженим розпорядженням Антимонопольного комітету України від 23.02.2001 №32-р (зі змінами) на адресу місцезнаходження ТОВ "Берріленд": вул. Травнева, буд. 1, с. Макарівська Буда, Макарівський район, Київська область, 08011, направлена вимога в.о. голови відділення про надання інформації від 05.03.2025 №72-02/902е (далі - Вимога), згідно з якою ТОВ "Берріленд" необхідно було протягом 15 календарних днів з дня її отримання надати відділенню інформацію на 9 пунктів (питань) вимоги (п.10 Рішення);
- у Вимозі повідомлено про обов`язковість виконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України у визначений ним строк та відповідальність за їх невиконання та зазначено, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі у встановлені головою відділення строки, подання недостовірної інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції та тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" (п.11-12 Рішення);
- відділення направило Вимогу ТОВ "Берріленд" 05.03.2025 рекомендованим поштовим відправленням №0601119881890 на адресу його місцезнаходження (п.13 Рішення);
- Акціонерне товариство "Укрпошта" листом від 27.05.2025 №1.30.002.-20364-25 повідомило, що поштове відправлення №0601119881890 вручено представнику ТОВ "Берріленд" Биковець під розписку 14.03.2025, про що надано копію відповідного повідомлення (ф. 22) (п.14 Рішення);
- з урахуванням положень ч.2 ст.62 Закону України "Про захист економічної конкуренції" ТОВ "Берріленд" повинно було надати інформацію відділенню на вимогу в строк до 31.03.2025 (включно) (п.15-16 Рішення);
- у встановлений у Вимозі строк ТОВ "Берріленд" інформацію відділенню не надало (п.17 Рішення);
- ТОВ "Берріленд" не зверталося до відділення щодо подовження строку надання інформації на Вимогу (п.18 Рішення);
- неподання інформації ТОВ "Берріленд" на Вимогу у встановлений в.о. голови відділення строк перешкоджало відділенню у виконанні завдань, передбачених законодавством, зокрема, щодо запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист від недобросовісної конкуренції (п.19 Рішення);
- статтею 22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання територіальними відділеннями Антимонопольного комітету України завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції (п.24 Рішення);
- пунктом 13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції (п.25 Рішення);
- зібраними доказами доводиться, що дії ТОВ "Берріленд", які полягали у неподанні інформації на вимогу в.о. голови відділення від 05.03.2025 №72-02/902е у встановлений ним строк - до 31.03.2025 (включно) є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк (п.28 Рішення);
- відповідно до абзацу сьомого ч.2 ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за порушення, передбачені пунктом 13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єктів господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф (п.29 Рішення);
- згідно з інформацією, наданою ГУ ДПС у Київській області листом від 01.09.2025 №17005/5/10-36-04-01 (вх.№72-01/2545 від 02.09.2025), відповідно до поданої ТОВ "Берріленд" до ГУ ДПС у Київській області фінансової звітності малого підприємства (форма 2-м) загальна сума доходу ТОВ "Берріленд" від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за 2024 рік становить 8140,30 тис. грн. (п.30 Рішення);
- відповідно до пункту 8 розділу IV Порядку визначення розміру штрафу, що накладається за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 14.12.2023 №22-рп, базовий розмір штрафу - 54268 грн. (п.31 Рішення).
Листом від 07.10.2025 за вих.№72-02/4459е відділенням на адресу ТОВ "Берріленд" надіслано витяг з рішення від 03.10.2025 №72/136-р/к у справі №72/68-25, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою про вручення 18.10.2025.
Інших доказів, що стосуються предмета спору, матеріали справи не містять.
Дослідивши обставини справи та оцінивши надані докази по суті спору, суд бере до уваги таке.
Згідно зі ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 ГПК України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Своєю чергою суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, у тому числі щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах.
Оцінка предмета заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та/або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (такий правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 19.09.2019 у справі №924/831/17, від 28.11.2019 у справі №910/8357/18, від 22.09.2022 у справі №924/1146/21, від 06.10.2022 у справі №922/2013/21, від 17.11.2022 у справі №904/7841/21).
Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, зазначені норми не означають, що кожний позов, поданий до суду, має бути задоволений. Якщо позивач не довів порушення його права чи безпосереднього інтересу, в позові слід відмовити. Близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.09.2021 у справі №761/45721/16-ц.
Аналіз наведених норм свідчить, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та/або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, якій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.
У справі, що розглядається, предметом позову є вимога ТОВ "Берріленд" про визнання протиправним та скасування рішення адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №27/136-р/к від 03.10.2025 у справі №72/68-25.
Як слідує зі змісту позовної заяви, саме скасування оскаржуваного рішення відповідача позивач вважає ефективним способом захисту своїх прав. Відтак, заявлена позивачем вимога має кореспондувати змісту права, за захистом якого звернувся позивач, та характеру його порушення відповідачем.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.
Спірні правовідносини сторін регулюються законами України "Про Антимонопольний комітет України", "Про захист економічної конкуренції", а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.
Державний контроль за додержанням законодавства про захист економічної конкуренції, захист інтересів суб`єктів господарювання та споживачів від його порушень здійснюються органами Антимонопольного комітету України (ч.4 ст.4 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Одним з основних завдань Антимонопольного комітету України є участь у формуванні та реалізації конкурентної політики в частині здійснення державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції на засадах рівності суб`єктів господарювання перед законом та пріоритету прав споживачів, запобігання, виявлення і припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції (ст.3 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Діяльність щодо виявлення, запобігання та припинення порушень законодавства про захист економічної конкуренції, в тому числі законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, проводиться Антимонопольним комітетом України, його органами та посадовими особами з додержанням процесуальних засад, визначених законодавчими актами України про захист економічної конкуренції (ч.1 ст.23 Закону України "Про Антимонопольний комітет України").
Відповідно до ч.7 ст.6 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" Антимонопольний комітет України, адміністративні колегії Антимонопольного комітету України, Комісія (комісії) з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, державні уповноважені Антимонопольного комітету України, уповноважені з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері публічних закупівель, адміністративні колегії територіальних відділень Антимонопольного комітету України є органами Антимонопольного комітету України.
Частиною 1 ст.48 Закону України "Про захист економічної конкуренції" визначено, що за результатами розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України приймають рішення, в тому числі про визнання вчинення порушення законодавства про захист економічної конкуренції; накладення штрафу тощо.
Статтею 7 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" визначені повноваження Антимонопольного комітету у сфері здійснення контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, зокрема, розглядати заяви і справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та проводити розслідування за цими заявами і справами; приймати передбачені законодавством про захист економічної конкуренції розпорядження та рішення за заявами і справами, перевіряти та переглядати рішення у справах, надавати висновки щодо кваліфікації дій відповідно до законодавства про захист економічної конкуренції; перевіряти суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю щодо дотримання ними вимог законодавства про захист економічної конкуренції та під час проведення розслідувань за заявами і справами про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.
За приписами ч.1 ст.59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підставами для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України є: неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведення обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.
В обґрунтування неправомірності оскаржуваного рішення позивач зазначає про необґрунтованість та недоведеність висновків відповідача, викладених у рішенні, щодо ненадання на вимогу в.о. голови Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України інформації позивачем у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, у якій він не визнаний відповідачем чи третьою особою, через відсутність у нього обов`язку надавати пояснення, які можуть бути використані як докази в такій справі.
З огляду на вищенаведене, суду в цій справі належить надати правову кваліфікацію відносинам сторін, встановити обставини та дослідити їх згідно складу правопорушення відповідно до кваліфікації визначеної відповідачем, перевірити вагомі (визначальні) аргументи сторін, наявність/відсутність, а відтак доведеність/недоведеність, обґрунтованість/необґрунтованість позивачем підстав для скасування рішення адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №27/136-р/к від 03.10.2025 у справі №72/68-25 та накладення на позивача штрафу у розмірі 54 268 грн.
Частинами 1, 2 ст.35 Закону України "Про захист економічної конкуренції" унормовано, що розгляд справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції починається з прийняття розпорядження про початок розгляду справи та закінчується прийняттям рішення у справі. При розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України: збирають і аналізують документи, висновки експертів, пояснення осіб, іншу інформацію, що є доказом у справі, та приймають рішення у справі в межах своїх повноважень; отримують пояснення осіб, які беруть участь у справі, або будь-яких осіб за їх клопотанням чи з власної ініціативи.
Під час розгляду справи орган Антимонопольного комітету України, голова територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважені ними працівники Антимонопольного комітету України, його територіального відділення збирають докази шляхом вчинення процесуальних дій, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції, а також отримують докази від інших органів влади (ч.3 ст. 41 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Як визначено ч.1, 9 ст.41 Закону України "Про захист економічної конкуренції", доказами у справі можуть бути будь-які фактичні дані, які дають можливість встановити наявність або відсутність порушення. Ці дані встановлюються такими засобами: поясненнями сторін і третіх осіб, поясненнями службових осіб та громадян, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Особи, які беруть участь у справі, мають право надавати докази та доводити їх достовірність (об`єктивність).
За змістом ч.1, 2 ст.39 Закону України "Про захист економічної конкуренції" особами, які беруть участь у справі, визнаються: сторони, треті особи, їх представники. Сторонами у справі є відповідач і заявник (у разі якщо справу розпочато за відповідною заявою). Заявником є особа, яка подала заяву, подання про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Відповідачем є особа, щодо якої здійснюється розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Третьою особою є особа, залучена до участі у справі у зв`язку з тим, що рішення може суттєво зачепити її права та інтереси, охоронювані цим Законом. Про визнання третьою особою органами Антимонопольного комітету України приймається розпорядження, про що повідомляються особи, які беруть участь у справі.
Пунктом 3 розділу VII Порядку розгляду Антимонопольним комітетом України та його територіальними відділеннями заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19.04.1994 №5 (в редакції розпорядження Антимонопольного комітету №169-р від 29.06.98) (далі – Порядок) уповноважені на розгляд справи працівники Комітету, територіального відділення, які здійснюють збір та аналіз доказів, проводять дії, спрямовані на всебічне, повне й об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав та обов`язків сторін. Зокрема, у справах можуть проводитися такі дії як дослідження регіонального або загальнодержавного ринку, одержання від сторін, третіх осіб, інших осіб письмових та усних пояснень, які фіксуються у протоколі, опитування споживачів (юридичних та фізичних осіб).
Отже, при розгляді справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції органи Антимонопольного комітету України мають проводити дії, спрямовані на всебічне, повне і об`єктивне з`ясування дійсних обставин справи, прав і обов`язків сторін шляхом збирання і аналізу документів, висновків експертів, пояснень осіб, іншої інформації, що є доказом у справі, та в межах своїх повноважень приймати рішення у справі, в якому наводити мотиви його прийняття, зазначати встановлені обставини справи з посиланням на відповідні докази, а також положення законодавства, на підставі яких прийнято рішення.
Згідно ст.22 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" розпорядження, рішення та вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимоги уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення в межах їх компетенції є обов`язковими для виконання у визначені ними строки, якщо інше не передбачено законом.
Невиконання розпоряджень, рішень та вимог органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, вимог уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення тягне за собою передбачену законом відповідальність.
Як убачається з матеріалів справи та не оспорюється позивачем, під час розгляду відповідачем справи №72/12-25, розпочатій за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво" порушення законодавства про захист від недобросовісної конкуренції, що передбачене статтею 15-1 Закону України "Про захист від недобросовісної конкуренції" у вигляді поширення інформації, що вводить в оману, відділенням позивачу направлена вимога в.о. голови відділення про надання інформації від 05.03.2025 №72-02/902е, згідно з якою ТОВ "Берріленд" необхідно було протягом 15 календарних днів з дня її отримання надати відділенню інформацію на 9 пунктів (питань) вимоги. 
Одночасно, у вимозі повідомлено про обов`язковість виконання вимог голови територіального відділення Антимонопольного комітету України у визначений ним строк та відповідальність за їх невиконання та зазначено, що відповідно до пунктів 13, 14, 15 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" неподання інформації, подання інформації в неповному обсязі у встановлені головою відділення строки, подання недостовірної інформації є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції та тягне за собою відповідальність, передбачену статтею 52 Закону України "Про захист економічної конкуренції".
За змістом абз.13 пункту 3 розділу VII Порядку) вимога про надання інформації надсилається юридичним особам за їх місцезнаходженням, зазначеним у ЄДРПОУ, фізичним особам - за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування). Вимога додатково може бути надіслана за останнім відомим місцезнаходженням юридичної особи або задекларованим/зареєстрованим місцем проживання (перебування) фізичної особи.
Судом установлено, що вимогу голови відділення про надання інформації від 05.03.2025 №72-02/902е скеровано за адресою місцезнаходження ТОВ "Берріленд" та отримано ним 14.03.2025. У встановлений у вимозі строк ТОВ "Берріленд" інформацію відділенню не надало та не зверталося до відповідача щодо подовження строку для надання інформації на вимогу. Наведені обставини позивачем не оспорюються. 
Частинами 1, 2 ст.22-1 Закону України "Про Антимонопольний комітет України" унормовано, що суб`єкти господарювання, об`єднання, органи влади, органи місцевого самоврядування, органи адміністративно-господарського управління та контролю, інші юридичні особи, їх структурні підрозділи, філії, представництва, їх посадові особи та працівники, фізичні особи зобов`язані на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення подавати документи, предмети чи інші носії інформації, пояснення, іншу інформацію, в тому числі з обмеженим доступом, банківську, нотаріальну таємницю, податкову, статистичну звітність незалежно від її місцезнаходження, що перебуває у їх володінні та/або користуванні або доступна їм, необхідну для виконання Антимонопольним комітетом України, його територіальними відділеннями завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання. Інформація, що становить банківську таємницю, надається у порядку та обсязі, визначених Законом України "Про банки і банківську діяльність".
Документи, статистична та інша інформація, необхідні для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції та про державну допомогу суб`єктам господарювання, надаються на вимогу органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення безкоштовно. Вимоги органу Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України можуть передбачати як одноразове, так і періодичне надання інформації.
Суд враховує, що законодавство про захист економічної конкуренції не містить вичерпного переліку випадків, в яких органи Антимонопольного комітету України мають право вимагати відповідну інформацію у суб`єктів господарювання та інших осіб.
Саме орган Антимонопольного комітету України визначає форму, спосіб та строк надання інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.
Законодавство про захист економічної конкуренції не наділяє суб`єкта господарювання правом на власний розсуд вирішувати питання щодо форми, способу та доцільності витребування органом Антимонопольного комітету України інформації, необхідної для виконання завдань, передбачених законодавством про захист економічної конкуренції.
Обов`язок надання інформації на запит (вимогу) органу Антимонопольного комітету України повинен виконуватися суб`єктом господарювання незалежно від того, чи розпочата органом Антимонопольного комітету України справа про порушення законодавства про захист економічної конкуренції. Інформація може бути витребувана як під час розгляду заяв, так і під час розгляду справ, а також в інших випадках, передбачених законом.
Закон України "Про Антимонопольний комітет України" та інші нормативно-правові акти не містять положень про право суб`єктів господарювання на відмову від виконання вимоги Антимонопольного комітету України, голови територіального відділення Антимонопольного комітету України, уповноважених ними працівників Антимонопольного комітету України, його територіального відділення щодо подання інформації, необхідної для реалізації завдань, покладених на Антимонопольний комітет України.
Близька за змістом правова позиція неодноразово висловлена у постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі №910/1589/17, від 23.04.2019 у справі №915/827/18, від 04.07.2019 у справі №910/13461/18, від 01.08.2019 у справі №910/15697/18, від 07.08.2019 у справі №910/13460/18, від 07.08.2019 у справі №910/13472/18, від 17.09.2019 у справі №904/332/19, від 26.09.2019 у справі №910/12393/18, від 24.10.2019 у справі №904/781/19, від 19.12.2019 у справі №910/12403/18, від 16.06.2022 у справі №910/18734/20.
Отже, відповідач у межах наданих йому повноважень мав право витребувати у суб`єкта господарювання – ТОВ "Берріленд" відповідну інформацію, необхідну для проведення розслідування у справі у справі №72/12-25, розпочатій за ознаками вчинення Товариством з обмеженою відповідальністю "Уманьпиво", а позивач зі свого боку, зобов`язаний був надати відповідну інформацію у повному обсязі та у встановлені відповідачем строки. 
З урахуванням наведеного, твердження позивача про те, що вимога в.о. голови Територіального відділення АМК України є незаконною, запитувана в ній інформація стосується діяльності позивача та, відповідно, його пояснення не можуть бути використані як доказ у справі №72/12-25 з огляду на відсутність у позивача у цій справі процесуального статусу відповідача чи третьої особи, суд відхиляє як необґрунтовані та безпідставні, позаяк обов`язок надавати інформацію на вимогу голови територіального відділення Антимонопольного комітету України виникає не з процесуального статусу особи у справі про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, а з приписів закону.
Ненадання інформації у встановлені органом Антимонопольного комітету України строки відповідно до визначеного ним змісту, обсягу та характеру (виходячи з її необхідності для виконання завдань органу) є актом невиконання заснованої на законі вимоги державного органу, що тягне за собою встановлену чинним законодавством відповідальність.
Порушеннями законодавства про захист економічної конкуренції є неподання інформації Антимонопольному комітету України, його територіальному відділенню у встановлені органами Антимонопольного комітету України, головою його територіального відділення чи нормативно-правовими актами строки (п.13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції").
Частиною 2 ст.52 Закону України "Про захист економічної конкуренції" передбачено, що за порушення передбачені пунктами 9, 13-18 статті 50 цього Закону, накладаються штрафи у розмірі до одного відсотка доходу (виручки) суб`єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.
У справі, що розглядається, оскаржуваним рішенням адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №27/136-р/к від 03.10.2025 у справі №72/68-25 дії ТОВ "Берріленд", які полягали у неподанні інформації на вимогу в.о. голови відділення від 05.03.2025 №72-02/902е у встановлений ним строк - до 31.03.2025 (включно) визнано порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, що передбачене пунктом 13 ст.50 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у вигляді неподання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України у встановлений головою територіального відділення строк та накладено штраф у розмірі 54 268 грн.
У постанові від 02.07.2019 у справі №910/23000/17 Велика Палата Верховного Суду наголосила на важливості дотримання принципу належного врядування та унеможливлення свавільного використання дискреційних повноважень, що орган Антимонопольного комітету України має враховувати при ухваленні рішень.
Перевіряючи дії Антимонопольного комітету України на відповідність законодавству України, суд не втручаючись у дискрецію (вільний розсуд) Антимонопольного комітету України, з`ясовує і визначає наявність/відсутність, а тому доведеність/недоведеність, обґрунтованість/ необґрунтованість передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції" підстав для визнання недійсним рішення Антимонопольного комітету України через призму/критерії, зокрема, неповноти з`ясування обставин, які мають значення для справи; недоведеності обставин, які мають значення для справи і які визнано встановленими; неправильності застосування норм матеріального і процесуального права тощо. Саме таким чином суд і здійснює перевірку на відповідність реалізації дискреції закону (праву), так і на узгодженість рішень/дій, прийнятих на підставі дискреції, з правами особи, загальними принципами публічної адміністрації, процедурними нормами, обставинами справи тощо.
Саме до повноважень органів Антимонопольного комітету України віднесено вирішення питання щодо початку розгляду справи, здійснення розгляду справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, встановлення та кваліфікації правопорушення, в тому числі й об`єктивної його сторони. А на суд покладено обов`язок перевірки дотримання органом АМК вимог законодавства та прийняття ним рішення на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України, та, за наявності/доведеності/обґрунтованості підстав, передбачених статтею 59 Закону України "Про захист економічної конкуренції", - змінити, скасувати чи визнати недійсним рішення АМК, з урахуванням доводів та меж заявлених позивачем вимог (близька за змістом правова позиція суду є послідовною та викладена, зокрема і в постанові Верховного Суду від 15.04.2021 зі справи №910/17929/19).
Суд за результатами дослідження змісту оспорюваного рішення та матеріалів справи, перевіривши дотримання відповідачем вимог законодавства та прийняття ним оскаржуваного рішення на підставі, у спосіб та у межах повноважень, передбачених законодавством України, а також оцінивши наведені сторонами доводи та подані докази, дійшов висновку про повноту дослідження відповідачем встановлених обставин справи, можливість встановити мотиви прийняття оспорюваного рішення, які можуть бути достатніми для висновків, викладених у ньому, а відтак про недоведеність позивачем порушення його прав відповідачем та підстав для судового захисту таких прав шляхом визнання оспорюваного рішення недійсним. 
Сукупність установлених і досліджених судом обставин у справі свідчить про правильність застосування відповідачем правових норм під час ухвалення оскаржуваного рішення, повноту з`ясування та доведення обставин, які мають значення для справи, і які визнано встановленими, відповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи.
Статтею 14 ГПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно із положеннями ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Судом кожному учаснику справи була надана розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цього учасника в суттєво невигідне становище відносно другої сторони, в т.ч. подати докази на підтвердження своїх вимог та заперечень, обґрунтувати перед судом переконливість поданих доказів та позицій по справі, скористатись іншими процесуальними правами.
За змістом частин 1-3 ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд зазначає, що у викладі підстав для прийняття рішення суду необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 28.05.2020 у справі №909/636/16).
З огляду на вищевикладене та встановлені фактичні обставини справи, суд надав вичерпну відповідь на всі питання, що входять до предмета доказування у даній справі та виникають при кваліфікації спірних відносин. Інші доводи сторін не спростовують встановлених судом обставин, та не впливають на результат прийнятого рішення.
Беручи до уваги наведені вище положення закону, враховуючи встановлені судом факти та зміст позовних вимог, суд дійшов висновку про необґрунтованість позивачем порушення його прав відповідачем, а відтак і підстав для судового захисту таких прав шляхом скасування рішення адміністративної колегії Південно-Західного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №72/136-р/к від 03.10.2025 у справі №72/68-25 та накладення на позивача штрафу у розмірі 54268 грн., а відтак про відмову в позові.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд зазначає таке.
Згідно ст.ст.123, 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку із відмовою в позові покладаються на позивача.
Керуючись ст.ст.2, 4, 73, 74, 86, 123, 129, 232, 233, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:

У позові відмовити.
Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення Господарського суду Хмельницької області подається до Північно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (лише вступну та резолютивну частини) рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення складено 23.02.2026.

Суддя О.І. Шевчук