Справа №487/8940/25
Провадження №2/487/733/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(ЗАОЧНЕ)

25.02.2026 м. Миколаїв
Заводський районний суд м. Миколаєва у складі 
головуючого судді - Щербини С.В., 
за участі секретаря судового засідання – Брижатої А.С., 
за відсутності учасників справи, належним чином повідомленими про місце, дату та час розгляду справи,
розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію

ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі – ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 з позовом про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.
Обґрунтовуючи позовні вимоги вказували, що 03 вересня 2025 року ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» було подано до Заводського районного суду м. Миколаєва заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 11559,17 грн. та 302,80 грн. судового збору.
Ухвалою Заводського районного суду від 30 вересня 2025 року по справі № 487/6868/25 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 11 430,62 грн. та 302,80 грн. судового збору було відмовлено.
Зазначають, що ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» відповідно до мети та предмету діяльності є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва.
В опалювальних сезонах 2023 - 2025 вони здійснювали постачання теплової енергії до будинку по, АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювальних сезонів.
Фактичним доказом постачання теплової енергії на об`єкт споживача є наряд на підключення будинку до теплових мереж на початку опалювального сезону, який видається виконавцями послуг, як зазначено в рішенні виконавчого комітету ММР.
Так, з метою забезпечення теплом об`єктів житла та інших об`єктів на початку опалювальних сезонів 2023 - 2025 після зниження середньодобової температури зовнішнього повітря до +8Со і нижче, на виконання рішень виконавчого комітету були розпочаті опалювальні сезони та підписані наряди, що свідчать про підключення будинку до системи опалення.
Власником квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з 17.09.2021 року є ОСОБА_1 , на підставі договору дарування від 17.09.2021 № 2595, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно п. 5. ст. 13 Закону 2189, між позивачем та відповідачем діє індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.
Для розрахунків за надані послуги теплопостачання було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Нарахування сум оплати за спожиту теплову енергію за період з 01 серпня 2023 року по 01 листопада 2025 року здійснювалося за тарифами, зазначеними у рішеннях виконавчого комітету Миколаївської міської ради.
Позивач надав теплову енергію за період з 01 серпня 2023 року по 01 листопада 2025 року на суму 11559,17 грн., за яку відповідач не сплатив та не виконав свої зобов`язання, чим завдано Позивачу матеріальну шкоду.
Таким чином, з урахуванням здійсненого перерахунку та здійснених оплат залишок боргу за спожиту теплову енергію, надану за період з 01 серпня 2023 року по 01 листопада 2025 року, на теперішній час складає 11559,17 грн.
Враховуючи вищевикладене, просили стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 11559, 17 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 02 грудня 2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання сторони не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином. 
Представник позивача ПрАТ «Миколаївська ТЕЦ» в судове засідання не з`явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Повідомлення відповідача ОСОБА_1 про розгляд справи здійснювалось судом шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі, позовної заяви та доданих до неї документів та оголошенням на сайті «Судової влади». Направлена на адресу реєстрації відповідача судова кореспонденція повернута до суду поштовим зв`язком із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що відповідно до частини восьмої статті 128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони про судове засідання.
Відповідач причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.
Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача, ухвалив розглядати справу в заочному порядку.
Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи в їх сукупності та кожний доказ окремо, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється засадах змагальності. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Судом встановлено, що ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» є суб`єктом господарської діяльності з постачання теплової енергії споживачам м. Миколаєва, зокрема в 2023-2025 роках, в тому числі до житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується нарядами на підключення будинку до теплових мереж на початку опалюваних сезонів
Відповідач ОСОБА_1 є власником 1/3 кв. АДРЕСА_3 на підставі договору дарування № 2595 від 17 вересня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Димовим О.С.
На ім`я відповідача було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 для розрахунків за надані послуги теплопостачання.
Позивачем в спірний період була надана теплова енергія для опалення до будинку, в якому розташована квартира, яка належить відповідачу.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Згідно пункту 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Зазначена норма закону зобов`язує споживачів оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 15.03.2018 у справі 401/710/15-ц.
Таким чином, правовідносини між сторонами за своїм змістом є зобов`язальними, позивач повинен надавати відповідачам послуги з постачання теплової енергії, а відповідач повинна за них сплачувати в силу приписів статті 11 ЦК України.
Відповідачем оплата послуг за надану теплову енергію не здійснювалась, в зв`язку з чим утворилась заборгованість.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку сума боргу відповідача за спожиту теплову енергію за період з 01 серпня 2023 року по 01 листопада 2025 року, складає 11559,17 грн.
Ухвалою Заводського районного суду від 30 вересня 2025 року по справі № 487/6868/25 у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 11 430,62 грн. та 302,80 грн. судового збору було відмовлено.
Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.
Згідно положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власність зобов`язує.
Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору і в установлений строк.
Положеннями статей 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
За положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства, якими є не тільки законні, а й підзаконні нормативно-правові акти. За відсутності таких умов та вимог зобов`язання виконується відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
Стаття 322 ЦК України регламентує, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Оскільки відповідач є власником 1/3 кв. АДРЕСА_3 в силу ст. 319, 322 ЦК України він повинен нести відповідальність за оплату послуг з постачання теплової енергії, відповідно він є боржником у зобов`язальних правовідносинах з ПрАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль».
Враховуючи, що позивачем доведено заявлений у позові розмір заборгованості, який утворився через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати спожитих послуг, суд, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення.
Згідно із частиною 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Позов приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за спожиту теплову енергію – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (ЄДРПОУ 30083966) борг за спожиту теплову енергію в сумі 11559 (одинадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 17 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 ) на користь приватного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (ЄДРПОУ 30083966) судовий збір у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім) грн.
Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Миколаївська теплоелектроцентраль», місцезнаходження: м. Миколаїв, Каботажний узвіз,18, код ЄДРПОУ 30083966.;

Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 25 лютого 2026 року.

Суддя          С.В. Щербина