ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

24 лютого 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/10299/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року (суддя Максименко Лілія Яковлівна) в адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 
до Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, 

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо стягнення зі ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 79 284,07 грн у виконавчому провадженні № 79094486; зобов`язати Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) повернути ОСОБА_1 стягнуті у виконавчому провадженні № 79094486 кошти у сумі 79284,07 грн.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що відповідачем фактично не було стягнуто суми заборгованості за виконавчим документом, оскільки між ОСОБА_1 та ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» укладено мирову угоду від 29 вересня 2025 року, яка затверджена ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2025 року по справі № 331/2915/24. Також скаржник зазначає, що державний виконавець вираховує суму виконавчого збору не з фактично стягнутої суми боргу, а із загальної суми, яка підлягала стягненню з боржника, що суперечить нормативно-правовим вимогам, які регулюють порядок стягнення виконавчого збору.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків. 
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що постановою державного виконавця Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 15 вересня 2025 року ВП № 79094486 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 331/2915/24, виданого 12.08.2025 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» заборгованість у розмірі 792 840,71 гривень (а.с. 8).
У процесі виконання рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя у справі № 331/2915/24 про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» заборгованість у розмірі 792 840,71 гривень, між ОСОБА_1 та ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» укладено мирову угоду від 29 вересня 2025 року, яка затверджена ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2025 року у справі № 331/2915/24 (а.с. 10-12).
Державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 14.11.2025 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 79094486 на підставі п. 2 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 9).
У рамках виконавчого провадження № 79094486 стягнуто зі ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 79 284,07 грн.
Не погоджуючись із діями щодо стягнення з нього виконавчого збору, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до положень статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.
Згідно з частинами 1-3 статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Частина 9 статті 27 Закону № 1404-VІ передбачає, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
З матеріалів справи вбачається, що 14.11.2025 відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 39 Закону № 1404-VІ, а саме у зв`язку з затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення (а.с. 9).
Враховуючи те, закінчення примусового виконання виконавчого листа № 331/2915/24, виданого 12.08.2025 Комунарським районним судом м. Запоріжжя про стягнення зі ОСОБА_1 на користь ПАТ «СТРАХОВА ГРУПА «ТАС» заборгованість у розмірі 792 840,71 гривень відбулось не з підстав, визначених частиною 9 статті 27 Закону № 1404-VІ, суд апеляційної інстанції підтверджує правильність висновку суду першої інстанції, що державний виконавець, стягуючи зі ОСОБА_1 виконавчий збір в розмірі, встановленому ст. 27 Закону № 1404-VІ, діяв правомірно. 
При цьому не є слушними доводи апелянта про невірне визначення суми виконавчого збору, яка має обраховуватися із фактично стягнутої суми боргу, адже частиною 2 статті 27 Закону № 1404-VІ в редакції Закону № 2475-VIII прямо передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів. 
Відтак доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують.
Рішення суду першої інстанції ухвалене з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2025 року в адміністративній справі № 280/10299/25 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з 24 лютого 2026 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.
Повна постанова складена 24 лютого 2026 року. 

Головуючий - суддя О.В. Головко 

суддя А.В. Суховаров 

суддя Т.І. Ясенова