Справа № 454/2656/24	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2026 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:
головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,
присяжних: Кожушко О.В., Сорочук В.В.
за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою за заявою ОСОБА_1 , заінтересованої особи: Орган опіки та піклування Белзької міської ради про визнання особи недієздатною,
в с т а н о в и в:

Заявник звернувся в суд із заявою, в якій просить визнати недієздатним ОСОБА_2 , 2003р.н., призначивши його заявником. Свої вимоги мотивує тим, що являється братом ОСОБА_2 , який з дитинства є інвалідом - не може самостійно пересуватися, обмежений у спілкуванні та не контролює сою поведінку. Заявник на даний момент здійснює догляд за братом, матеріально його забезпечує а тому наявні достатні підстави для призначення його опікуном над недієздатним.
Ухвалою суду від 21.10.2024 року відкрито провадження у даній цивільній справі та доручено призначити адвоката Волоско О.І. для здійснення представництва інтересів за рахунок держави.
26.11.2024 року по даній справі призначено судово-психіатричну експертизу а провадження у справі було зупинено.
Після повернення матеріалів справи з експертної установи провадження у справі було поновлено.
09.12.2025 року було замінено заінтересовану особу у справі Орган опіки та піклування Сокальської міської ради на Орган опіки та піклування Белзької міської ради.
Заявник та його представник - адвокат Чернявський Р.І. подану заяву підтримали повністю, просили задоволити.
Представник органу опіки та піклування в судове засідання не прибув, заяви про розгляд справи без їхньої участі суду не надано.
Представник особи, щодо якої подано заяву – адвокат Мартинюк О.І. попередньо подавала заяву про проведення засідання в режимі відеоконференції однак згодом не заперечила про розгляд справи без застосування технічних засобів, проти задоволення заяви не заперечила.
На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.
У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи.
Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.
Виходячи зі змісту вказаної статті, обов`язковими умовами для визнання фізичної особи недієздатною, крім наявності в неї хронічного, стійкого психічного розладу, є нездатність такої особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Недієздатність - це втрата здатності здійснювати особою цивільні права та обов`язки внаслідок тяжкого порушення психічного стану. Критерії недієздатності психічно хворих визначені в ЦК України.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , його батьками записані ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 . Доказів, що ОСОБА_1 є його рідним братом суду не надано.
ОСОБА_2 є особою з інвалідністю першої групи А з дитинства та потребує постійного стороннього нагляду (довідка серії 12 ААВ №052269 видана безтерміново що також підтверджується копією висновку лікарської комісії).
Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи від 01.08.2025р. №1245 ОСОБА_2 страждає стійким, хронічним психічним розладом у вигляді розумової відсталості в ступені імбецильності внаслідок чого позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 необхідно визнати недієздатним, оскільки останній страждає стійким психічним розладом, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
Щодо вимоги про встановлення опіки, слід зазначити наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.
Отже, порядок вирішення судом питання призначення опікуна над недієздатною особою врегульований саме цією нормою, що є спеціальною по відношенню до ст. 294 ЦПК України.
Таким чином, призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог ЦПК України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.
Аналогічний висновок викладено у постанові ВС від 07.04.2022, справа №712/10043/20.
Відповідно до статті 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.
Згідно зі ст.63 ЦК України опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічними, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості виконувати обов`язки опікуна.
Відповідно до частини 1 статті 67 ЦК України опікун зобов`язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням.
З матеріалів справи встановлено, що на момент звернення до суду ОСОБА_1 призначено державну соціальну допомогу по догляду за інвалідом І групи – ОСОБА_2 .
Відповідного подання опікунської ради щодо доцільності призначення над недієздатним ОСОБА_2 опікуна ОСОБА_1 на момент розгляду справи не поступало, хоча про позивний такий висновок наголошував представник заявника.
Як вже зазначалося, при призначенні опікуна важливі і обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.
Саме на орган опіки та піклування покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна, що передбачено п.п. 3.3 п.3 Правила опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України 26.05.1999 № 34/166/131/88, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 17.06.1999 за № 387/3680.
Крім того, станом на сьогоднішній день, саме орган опіки та піклування на підставі звернення особи чоловічої статі призовного віку із заявою про призначення її опікуном недієздатної особи, враховуючи введений у державі воєнний стан та закріплений статтею 65 Конституції України обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, повинен з`ясувати усі обставини і необхідність такого, уникаючи можливих зловживань в цьому напрямку, та належним чином мотивувати висновок про доцільність чи недоцільність призначення заявника опікуном.
Поряд з цим, оцінюючи заяву ОСОБА_1 у контексті призначення його опікуном, суд приходить переконання, що така не відповідає вимогам закону, оскільки заявником не надано суду відповідного подання органу опіки та піклування.
Більше того, в ході розгляду справи судом встановлено, що у ОСОБА_2 наявні інші родичі, які би могли здійснювати догляд за недієздатним, зокрема його мати та сестра.
Звертаючись до суду із заявою про призначення опікуном над недієздатним братом ОСОБА_1 не надав доказів, що мати та сестра заявника належним чином відмовилися бути опікунами за станом здоров`я. Звертаю увагу, що законом не заборонено встановлення опіки над недієздатною особою кільком опікунам, проте в даному випадку заявник не ставить даного питання.
Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги пояснення надані під час розгляду справи, оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви в частині призначення опікуна заявнику слід відмовити.
Тому відповідно до ст. 65 ЦК України до встановлення над ОСОБА_2 опіки і призначення опікуна, опіку над вказаною фізичною особою здійснює відповідний орган опіки та піклування.
Відповідно до ч. 2 ст. 299 ЦПК України судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави, тому судові витрати за проведення експертизи необхідно віднести на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 263-265, 295-300 ЦПК України, ст.ст. 39 ч. 1, 60 ч. 1, 64 ЦК України, суд 

в и р і ш и в:

заяву задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним та встановити над ним опіку.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині призначення його опікуном над недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

До призначення опікуна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , опіку над ним здійснює Орган опіки та піклування Белзької міської ради Львівської області.

Встановити строк дії рішення в частині визнання недієздатним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , два роки з дня набрання рішенням законної сили.

Судові витрати, пов`язані за проведення експертизи необхідно віднести на рахунок держави в розмірі 10300 (десять тисяч триста гривень) 60коп. віднести на рахунок держави (ДУ «ІСП МОЗ УКРАЇНИ», ЄДРПОУ 04803492, МФО 820172, ДКСУ у Подільському районі м. Києва, UA158201720313251005201007077, адреса: Україна, 04080, м. Київ, вул. Кирилівська 103, призначення платежу за проведення експертизи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 )

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. 

Головуючий: Л. Ю. Фарина 

Присяжні: О.В. Кожушко 

В.В. Сорочук