Справа № 756/17955/25
Провадження № 2/352/372/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого судді Кузьменка С.В.,
за участю 
секретаря судового засідання Нетреб`яка М.І.,

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс»
до  ОСОБА_1 

про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 29 грудня 2025 року відкрито провадження у справі за позовом ТОВ «Факторинг партнерс» (далі – Позивач) до ОСОБА_1 (далі- Відповідач) про стягнення заборгованості за договором в сумі 79967,50 гривень та розгляд справи призначено на 26 січня 2026 року.
26 січня 2026 року розгляд справи відкладено на 02 березня 2026 року в зв`язку із неявкою Відповідача щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
23 лютого 2026 року до Суду повернулось рекомендоване повідомлення про вручення 15 лютого 2026 року поштового відправлення Відповідачеві із позначкою «вручено».
02 березня 2026 року розгляд справи відкладено 06 квітня 2026 року в зв`язку із першою неявкою Відповідача.
06 квітня 2025 року в судове засідання не з`явились Позивач та Відповідач. 
Представник Позивача одночасно із позовною заявою подав клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом надсилання рекомендованого повідомлення за адресою її реєстрації та розміщенням 02 березня 2026 року оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України.
При вирішенні питання щодо належності повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду справи Суд зазначає, що у відповідності до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу ухвалу про призначення справи до судового розгляду Відповідачеві скеровано за його зареєстрованим у встановленому законодавством порядку місцем проживання. Згідно пункту 4 частини восьмої статті 128 цього Кодексу днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою проживання.
Враховуючи скерування ухвали про призначення справи до розгляду за адресою зареєстрованого в установленому законодавством порядку місця проживання Відповідача та повернення повістки із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» Суд вважає, що Відповідач повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19.
Згідно статті 280 Цивільного процесуального кодексу України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі викладеного, враховуючи, що Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась без повідомлення причин та не подав відзив, а Позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, 06 квітня 2026 року Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. 
06 квітня 2026 року у відповідності до вимог статті 244 Цивільного процесуального кодексу України Суд відклав ухвалення та проголошення судового рішення на строк до 10 квітня 2026 року. 

ІІ. Стислий виклад позиції сторін
Позивач зазначає, що 19 серпня 2024 року Відповідач та ТОВ «Селфі Кредит» уклали договір про споживчий кредит №1706506, відповідно до умов якого ТОВ «Селфі Кредит» надало Відповідачу грошові кошти в розмірі 12 000 гривень строком на 360 днів, а Відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом в порядку та строки, визначені договором.
21 липня 2025 року ТОВ «Селфі Кредит» та Позивач уклали договір факторингу №21-07/25, відповідно до якого останній набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги до Відповідача.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за договором №1706506, на день формування позовної заяви становить 68 807,97 гривень:
-11 999,98 гривень – заборгованість за тілом кредиту;
-48 600 гривень – заборгованість за нарахованими процентами;
-4139,99 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками згідно кредитного договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення рахунку заборгованості);
-4068 гривень – заборгованість за пенею/штрафом.
Тому, у відповідності до статей 509,525,526,530,610,612,1049,1054 Цивільного кодексу України, Позивач просить стягнути з Відповідача на його користь:
-заборгованість за договором №9456124 в розмірі 68 807, 97 гривень;
-понесені судові витрати: судовий збір в розмірі 2422 гривні 40 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 25 000 гривень.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився та відзив не надав.

ІІІ. Докази, досліджені судом
1.Договір про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1706506 від 19 серпня 2024 року, відповідно до якого між ТОВ «Селфі Кредит» та Відповідачем укладено споживчий кредит на суму 12000 гривень строком на 360 днів, стандартна процентна ставка становить 1.5 % в день. Штраф у розмірі 1 800 гривень на 4 (четвертий) день такого невиконання та/або неналежного виконання; та у розмірі 132 гривень починаючи з 5 (п`ятого) дня за кожний день невиконання та/або неналежного виконання.
2.Додаток 1 до договору про споживчий кредит про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» №1706506 від 19 серпня 2024 року, відповідно до якого розрахована загальна сума до сплати за користування кредитом станом на 14 серпня 2025 року становить 76530 гривень, з яких: тіло кредиту – 12 000 гривень, проценти за користування кредитом – 64530 гривень.
3.Інформаційне повідомлення від споживача фінансових послуг.
4.Паспорт споживчого кредиту, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» надає Відповідачеві кредит у розмірі 12000 гривень строком кредитування 360 днів. Процентна ставка: 1.50 % в день.
5.Правила надання коштів та банківських металів у кредит ТОВ «Селфі Кредит» (нова редакція).
6.Повідомлення від 22 липня 2025 року, відповідно до якого Позивач переказав кошти Відповідачу у сумі 12 000 гривень 19 серпня 2024 року через платіжну систему «Пейтек» на картку, маска картки НОМЕР_1 .
7.Розрахунок заборгованості за договором №1706506 від 19 серпня 2024 станом на 17 жовтня 2025 року, відповідно до якого нараховано заборгованість у сумі 68 807,97 гривень, яка складається з: 11 999,98 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 52 739,99 гривень – заборгованість за нарахованими відсотками та 4068 гривень – заборгованість за пенею/штрафами. 
8.Договір факторингу №21-07/25 від 21 липня 2025 року, відповідно до якого ТОВ «Селфі Кредит» відступає (передає) Позивачу права вимоги, а Позивач набуває права вимоги від ТОВ «Селфі Кредит» та сплачує за відступлення права вимоги фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.
9.Платіжна інструкція 539770001 від 21 липня 2025 року, відповідно до якої Позивач переказав на рахунок ТОВ «Селфі Кредит» кошти у розмірі 2 400 344 гривень, призначення платежу плата за відступлення права вимоги згідно із договором факторингу №21-07/25 від 21 липня 2025 року.
10.Витяг з реєстру боржників до договору факторингу №21-07/25 від 21 липня 2025 року, відповідно до якого Відповідач має заборгованість в розмірі 64 667,98 гривень.
11.Акт прийняття-передачі реєстру боржників від 21 липня 2025 року до о договору факторингу №21-07/25 від 21 липня 2025 року, відповідно до якого Позивач прийняв від ТОВ «Селфі Кредит» реєстр боржників у кількості 1526. 

IV. Фактичні обставини, встановлені судом
19 серпня 2024 року між Відповідачем та ТОВ «Селфі Кредит» укладено кредитний договір №1706506, сума кредиту – 12 000 гривень строком на 360 днів, процентна ставка 1.5 відсотка в день (пункти ІІІ.1 - ІІІ.4 цього Рішення).
19 серпня 2024 року Позивач перерахував Відповідачу кредитні кошти у розмірі 12 000 гривень, що підтверджується повідомленням від 22 липня 2025 року (пункт ІІІ.6 цього Рішення).
21 липня 2025 року між ТОВ «Селфі Кредит» та Позивачем укладено договір факторингу №21-07/25 (пункт ІІІ.8 Рішення).
Згідно із наданим Позивачем розрахунком, на час розгляду справи Відповідачем в повному обсязі не повернуто кредит, а також не сплачені проценти, в зв`язку із чим сума заборгованості становить 68 807,97 гривень, з яких: 11 999,98 гривень – заборгованість за тілом кредиту, 52 739,99 гривень – заборгованість за процентами, 4068 гривень – заборгованість за пенею/штрафом. (пункт ІІІ.7 Рішення). 
На час розгляду справи Відповідачем не надано доказів погашення зазначеної простроченої заборгованості.

V. Висновки суду
Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статті 629 цього Кодексу Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно статті 530 цього Кодексу якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно статті 1054 цього Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит), позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як встановлено в ході розгляду справи, Відповідачем не виконано умови укладеного Договору та не повернуто Позивачеві отримані кошти.
Факт отримання коштів підтверджується договором та довідкою про переказ коштів на картковий рахунок Відповідача. 
Права вимоги заборгованості за вказаним кредитним договором перейшло до Позивача на підставі укладеного договору факторингу ( пункти ІІІ.8-ІІІ.11 цього Рішення).
Таким чином, Позивачем надано докази щодо наявності у Відповідача перед ним заборгованості за кредитним договором а тілом кредиту в сумі 11 999,98 гривень.

щодо розміру заборгованості за процентами
Відповідно до статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 910/4528/16 ( пункти 81-85) що проценти відповідно до статті 1048 ЦК України сплачуються не за сам лише факт отримання позичальником кредиту, а за «користування кредитом» (тобто за можливість позичальника за плату правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу).
Надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає в тому, що позичальник, одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор, відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає частина друга статті 1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до статті 1048 ЦК України.
Зі спливом строку кредитування чи пред`явленням кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту кредит позичальнику не надається, позичальник не може правомірно не повертати кошти, а тому кредитор вправі вимагати повернення кредиту разом із процентами, нарахованими відповідно до встановлених у договорі термінів погашення періодичних платежів на час спливу строку кредитування чи пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту у межах цього строку. Тобто позичальник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення строку кредитування чи після пред`явлення кредитором вимоги про дострокове погашення кредиту, а тому й не повинен сплачувати за нього нові проценти відповідно до статті 1048 ЦК України.
Очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.
Суд бере до уваги вищевказані висновки Верховного Суду та вважає, що нарахування відсотків за користування кредитом може здійснюватися на підставі статті 1048 Цивільного кодексу України виключно протягом строку дії договору.
При визначенні розміру процентів Суд звертає увагу, що укладений договір є договором споживчого кредитування.
Відповідно до частини п`ятої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» (у чинній редакції) максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1 %.
Статтю 8 цього Закону доповнено частиною п`ятою відповідного змісту згідно із Законом № 3498-IX від 22 листопада 2023 року, який набрав чинності 24 грудня 2023 року.
Відповідно до пункту 17 розділу IV Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг", встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати:
протягом перших 120 днів - 2,5 %;
протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Як встановлено в ході розгляду справи, кредитний договір укладено 19 серпня 2024 року із розміром стандартної процентної ставки за користування кредитом 1.5 % від суми кредиту за кожен день.
19 серпня 2024 року по 19 серпня 2024 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1,50 % від суми кредиту за кожен день (згідно із вимогами Закону та договору).
20 серпня 2024 року по 14 серпня 2025 року - розмір процентної ставки за користування кредитом становить 1 % від суми кредиту за кожен день (згідно із вимогами Закону).
Відповідач 19 серпня 2024 року отримав кошти у розмірі 12 000 гривень. 
Відповідно розмір нарахованих відсотків становить:
- з 19 серпня 2024 року по 19 серпня 2024 року становить 180 гривень (1 день * (12 000 гривень * 1,50 %).
- 20 серпня 2024 року по 14 серпня 2025 року становить 41 880 гривень (349 днів *(12 000 гривень * 1 %).
Загальний розмір відсотків за користування кредитом в межах строку договору становить 42 060 гривень.
Таким чином, стягнення відсотків за комісією з Відповідача підлягають до стягнення у розмірі 42 060 гривень та відмові в стягненні відсотків в іншій частині

щодо стягнення пені
Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
17.03.2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» № 2120-1X від 15 березня 2022 р. Його положення стосується питань, зокрема кредитування. А саме, цим Законом було внесено зміни до розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Цивільного кодексу України та доповнено його пунктом 18, що встановлює нові правила звільнення позичальника від відповідальності в разі прострочення виконання ним своїх зобов`язань. Відтак, у період дії в Україні воєнного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором.
Таким чином, відсутні правові підстави для стягнення неустойки у період воєнного стану, в зв`язку із чим не вбачається підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
У відповідності до статті 12 Цивільного процесуального кодексу цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчинення чи невчиненням нею процесуальних дій.
Позивачем надано суду докази на підтвердження обставин, на які він посилається.
Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, відзив на позов, а також будь-які докази до суду не надав.
Відповідно, справа розглянута на підставі наявних доказів, за результатами дослідження яких Суд дійшов висновку про наявність підстав у відмові вимог про стягнення пені у розмірі 4068 гривень та заборгованості за процентами у розмірі 10 679,99 гривень, а також про задоволення позову в іншій частині.

VI. Щодо судового збору
Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 2422,40 гривень.
Позов задоволено в сумі 54 059,98 гривень, що становить 67,60 % від суми заявлених вимог.
67,60 % від суми сплаченого судового збору становить 1637 гривень 60 копійок.
Таким чином, з Відповідача на користь Позивача мають бути стягнуті судові витрати , які складаються із судового збору, в сумі 1637 гривень 60 копійок.

VI. Щодо витрат на професійну правову допомогу
Пунктом 1 частини третьої статті 133 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи представником Позивача було надано:
-Договір про надання правової допомоги 02-07/2024 від 02 липня 2024 року між Позивачем та адвокатським об`єднанням, згідно якого Позивач замовляє, доручає, оплачує, а Адвокатське об`єднання надає правничу допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим цим Договором;
-Заявка на надання юридичної допомоги №1225 від 01 вересня 2025 року , відповідно до якого Позивачеві надані послуги: усна консультація вартістю 4000 гривень (2 година), підготовка позиції вартістю 6000 гривень (3 години), складання позовної заяви вартістю 15 000 гривень (5 години);
-Витяг з Акту №19 про надання правової допомоги від 30 вересня 2025 року, відповідно до якого Позивачу надані юридичні послуги у розмірі 15 000 гривень щодо примусового стягнення заборгованості з Відповідача. Відповідно до частини третьої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Згідно із висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 30 листопада 2020 рок у справі № 922/2869/19 висновки «суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, за клопотанням іншої сторони» та «суд має право зменшити суму судових витрат, встановивши їх неспіврозмірність, незалежно від того, чи подавалося відповідачами відповідне клопотання» не є тотожними за своєю суттю, і фактично другий висновок відповідає викладеному в пункті 6.1 постанови об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19, що «під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9 статті 129 Господарського процесуального кодексу України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу. Суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи».
Суд встановив, що заявлені витрати пов`язані із розглядом справи.
В той же час поведінка сторін під час розгляду справи, а саме відсутність відзиву, заперечень та доказів зі сторони Відповідача, відсутність доказів підготовки Адвокатом запитів, клопотань та інших документів, окрім позову, типовість спору відповідної категорії, а також невідповідність зазначених в заявці та акті розмірів оплати мінімально передбаченим тарифам, на думку Суду свідчать про те, що заявлений розмір витрат на правову допомогу є завищеним та є непропорційним до предмета спору, в зв`язку із чим підлягає зменшенню.
За умов відсутності заперечень Відповідача проти позовних вимог, відсутності доказів підготовки Адвокатом запитів, клопотань та інших документів, окрім позову, Суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу має дорівнювати місячному розміру мінімальної заробітної плати, який на час розгляду справи становить 8647 гривень.
В цій конкретній справі Суд звертає увагу також на ті факти, що Представник Позивача не був присутнім в жодному судовому засіданні, типовість спору щодо стягнення заборгованості за одним кредитним договором, в зв`язку із чим, серед іншого Суд вважає завищеним витрачення 5 годин для підготовки позовної заяви. В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що за таких обставин в цій конкретній справі розмір витрат на правничу допомогу має дорівнювати 1/2 місячного розміру мінімальної заробітної плати, тобто 4324 гривень.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позов задоволено в сумі 54059,98 гривень, що становить 67,60 % від суми заявлених вимог.
Судом визнано обгрунтованими витрати у розмірі 4324 гривні витрат на професійну правничу допомогу.
За таких обставин, витрати Позивача на правничу допомогу підлягають відшкодуванню Відповідачем в розмірі 2923 гривні 02 копійки, що становить 67,60 % від суми обгрунтованих витрат, в зв`язку із чим в іншій частині у стягненні розміру судових витрат слід частково відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 133, 141, 258, 259, 265, 268, 280-282, 284 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити частково в позові товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» до  ОСОБА_1 в частині стягнення пені у розмірі 4068 гривень та у стягненні заборгованості за процентами у розмірі 10 679,99 гривень.
В іншій частині позов товариства з обмеженою відповідальністю Факторинг партнерс» до  ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» заборгованість за договором №1706506 від 19 серпня 2024 року у розмірі 54 059 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятдесят дев`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок, в тому числі:
-заборгованість за тілом кредиту в сумі 11 999 (одинадцять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок;
-заборгованість за відсотками в сумі 42 060 (сорок дві тисячі шістдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» судові витрати у розмірі 1637 (одна тисяча шістсот тридцять сім) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2923 (дві тисячі дев`ятсот двадцять три) гривні 02 (дві) копійки. 
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

ПОЗИВАЧ: товариство з обмеженою відповідальністю «Факторинг партнерс», місцезнаходження: 03150, місто Київ, вулиця Гедройця Єжи, будинок 6, офіс 521, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 42640371.

ВІДПОВІДАЧ:  ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя          Сергій КУЗЬМЕНКО