Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року 	справа № 580/1668/26 	
	м. Черкаси 	
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – ГУ ПФУ в Черкаській області, відповідач), в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 84% до 79% основних і додаткових видів грошового забезпечення, під час перерахунку з 01.04.2019 року, що зазначені у довідці Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України від 01.11.2021 № 9/1-1256;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.04.2019 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, виходячи з 84% сум грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України від 01.11.2021 № 9/1-1256 та здійснити виплату перерахованої пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність зменшення відсоткового значення розміру пенсії із 84% до 79% сум грошового забезпечення, звернувши увагу, що згідно Рішення Конституційного Суду України від 19.02.1999 № 1-рп/99, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правових актів в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. дії нормативно - правового акту полягає в тому, що Неприпустимість зворотної запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, положення нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.
Ухвалою від 24 лютого 2026 року суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
11.03.2026 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що пункт “в” статті 13 Закону № 2262-XII (у редакції згідно Закону України “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців” від 04.04.2006 № 3591-ІV) не передбачає збільшення розміру пенсії за вислугу років особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби на 5 % та 10 %. На 1 січня 2007 року (дату прийняття органами Пенсійного фонду України функцій з призначення (перерахунку) та виплати пенсій пенсіонерам силових міністерств і відомств) пенсію позивача було обчислено згідно зі статтею 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, що діяла до 29.04.2006) в розмірі 84 % грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років – 28 років (70 % (за 25 років звільненому у запас) + 9 % (3 роки х 3 % за вислугу понад 25 років) + 5 % (як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії)). Оскільки перерахунок пенсій у зв`язку з набуттям чинності постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” здійснювався з 01.01.2008, тобто – на момент дії Закону № 2262-ХІІ у редакції від 04.04.2006, пенсію позивачу визначено в розмірі 79 % сум грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років – 28 років (70 % (за 25 років звільненому у запас) + 9 % (3 роки х 3 % за вислугу понад 25 років)). Отже, пенсію Позивача із 01.01.2008 обчислено в розмірі 79 % грошового забезпечення відповідно до чинного законодавства. На час виникнення спірних правовідносин стаття 13 Закону № 2262-ХІІ була чинною у редакції Закону № 3591-IV, яка не передбачала вказаної 5-ти відсоткової доплати особам, що брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи і віднесені до категорії 2, 3.
Окрім того, представник відповідача наголосив, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим адміністративним позовом.
Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.
Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” № 2262-ХІІ від 09.04.1992. Пенсія за вислугу років відповідно до вказаного Закону призначена у розмірі 84% грошового забезпечення, що підтверджується розрахунком пенсії від 27.03.2007.
Відповідно до протоколів перерахунку пенсії позивача, відповідач здійснив перерахунок пенсії з 01.01.2008 та 01.03.2025 у розмірі 79% грошового забезпечення.
У відповідь на звернення позивача щодо перерахунку його пенсії у розмірі 84% сум грошового забезпечення, відповідач листом від 11.09.2025 № 9388-9024/K-02/8-2300/25 повідомив, що згідно з документами пенсійної справи позивачу із 01.01.2006 призначено пенсію за вислугу років в розмірі 84% грошового забезпечення відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”. На 1 січня 2007 року (дату прийняття органами Пенсійного фонду України функцій з призначення (перерахунку) та виплати пенсій пенсіонерам силових міністерств і відомств) пенсію було обчислено згідно зі статтею 13 Закону № 2262 (у редакції, що діяла до 29.04.2006) в розмірі 84% грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років - 28 років (70% (за 25 років звільненому у запас) + 9% (3 роки х 3% за вислугу понад 25 років) + 5% (як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії)). Відповідно до статті 63 Закону № 2262 та постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 з 1 січня 2008 року проведено перерахунок пенсії у зв`язку з упорядкуванням структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294. У редакції Закону № 2262, що діяла до 29.04.2006, пунктом “в” частини першої статті 13 було встановлено, що особам, зазначеним у пунктах “а” і “б” цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2, розмір пенсії за вислугу років збільшувався на 5% відповідних сум грошового забезпечення. Проте, Законом України “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців” від 04.04.2006 № 3591-ІV (набув чинності 29.04.2006) до статті 13 Закону № 2262 внесено зміни, згідно з якими норму щодо підвищення на 5% пенсії за вислугу років військовослужбовцям - учасникам ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи виключено. Оскільки перерахунок пенсій у зв`язку з набуттям чинності постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 здійснювався з 01.01.2008, тобто - на момент дії Закону № 2262 у редакції від 04.04.2006, пенсію визначено в розмірі 79% сум грошового забезпечення, з урахуванням вислуги років - 28 років (70% (за 25 років звільненому у запас) + 9% (3 роки х 3% за вислугу понад 25 років)). Отже, пенсію із 01.01.2008 обчислено в розмірі 79% грошового забезпечення згідно із законодавством та документами пенсійної справи, яку позивач отримує до цього часу.
Дії ГУ ПФУ в Черкаській області щодо з зменшення основного розміру пенсії з 84% до 79% основних і додаткових видів грошового забезпечення, під час перерахунку з 01.04.2019 року позивач вважає протиправними, а тому звернувся в суд з цим позовом.
Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Стаття 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі – Закон № 2262-XII), у редакції, чинній на час призначення позивачеві пенсії, передбачала, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт “а” статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають страховий стаж 25 років і більше, з яких не менше 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба, служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України (пункт “б” статті 12): за страховий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний повний рік стажу понад 25 років - 1 процент відповідних сум грошового забезпечення.
Відповідно до пункту “в” ст. 13 Закон № 2262-XII особам, зазначеним у пунктах “а” і “б” цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
04 квітня 2006 року прийнято Закон № 3591-IV “Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців” (далі – Закон № 3591-IV), який набрав чинності 29 квітня 2006 року, яким пункт “в” ст. 13 Закон № 2262-XII викладено у такій редакції: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, які звільняються з військової служби на умовах Закону України “Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються зі служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їхніх сімей” (1763-15) (пункт “в” статті 12): за вислугу 15 років - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення із збільшенням цього розміру на 2 проценти за кожний повний рік вислуги понад 15 років, але не більше ніж 50 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).
Тобто, редакція пункту “в” статті 13 Закону № 2262-XII, що набрала чинності із 29 квітня 2006 року, не передбачає збільшення розміру пенсії за вислугу років, під час її призначення, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби на 5 % та 10 %.
Статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, у редакції, чинній з 1 січня 2017 року, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.
Згідно з цією статтею перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, яким присвоєні чергові військові (спеціальні) звання під час перебування їх у запасі або у відставці, раніше призначені їм пенсії з урахуванням нових присвоєних військових (спеціальних) звань не перераховуються.
13 лютого 2008 року постановою Кабінету Міністрів України № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Порядок № 45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.
Пунктом 4 Порядку № 45 (у редакції, чинній на час здійснення перерахунку) перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.
Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що стаття 63 Закону № 2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.
Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.
Зміни до статті 63 Закону № 2262-ХІІ Законом № 3591-IV у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися. Постанова КМУ № 45 також не містять жодних положень про зміну відсоткового значення розміру призначених пенсій при їх перерахунку.
Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 3591-IV зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3591-IV не зазнала.
З урахуванням викладеного суд зазначає, що під час перерахунку пенсії позивача відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм пункту “в” частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому під час перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії під час здійснення її перерахунку з 84% відповідних сум грошового забезпечення до 79% відповідних сум грошового забезпечення.
Тому у спірних правовідносинах позивач протиправно зменшив відсотковий розмір пенсії позивача з 84% до 79% сум грошового забезпечення.
Суд врахував, що питання щодо права позивача на перерахунок раніше призначеної пенсії на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 01.11.2021 № 9/1-1256 у цьому рішенні не досліджується, оскільки таке право підтверджене рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі № 580/13637/25.
У свою чергу суд відхиляє вимоги позивача щодо визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 84% до 79% основних і додаткових видів грошового забезпечення, під час перерахунку з 01.04.2019, що зазначені у довідці Департаменту з питань виконання покарань Міністерства юстиції України від 01.11.2021 № 9/1-1256, оскільки у матеріалах справи відсутні докази здійснення відповідачем перерахунку пенсії позивача із 01.04.2019 у розмірі 79% сум грошового забезпечення на підставі довідки від 01.11.2021 № 9/1-1256, виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 січня 2026 року у справі № 580/13637/25.
Враховуючи викладене, для належного захисту порушеного права позивача суд доходить висновку про необхідність визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача з 84% до 79% сум грошового забезпечення з 19.08.2025 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 19.08.2025 перерахунок та виплату пенсії позивача, виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 84% сум грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 01.11.2021 № 9/1-1256.
Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України “Про судовий збір” та не надав доказів понесення інших судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 – 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо проведення перерахунку ОСОБА_1 пенсії за період з 19.08.2025 зі зменшенням основного розміру пенсії з 84% до 79% сум грошового забезпечення.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити ОСОБА_1 з 19.08.2025 перерахунок та виплату пенсії відповідно до статті 63 Закону України № 2262-XII від 09.04.1992 “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, виходячи з 84% сум грошового забезпечення на підставі довідки Департаменту з питань виконання кримінальних покарань від 01.11.2021 № 9/1-1256, з урахуванням раніше проведених виплат.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Учасники справи:
1) позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );
2) відповідач – Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18002, Черкаська обл., Черкаський р-н, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, код ЄДРПОУ 21366538).
Рішення складене у повному обсязі та підписане 26.03.2026.

Суддя 	Василь ГАВРИЛЮК