ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/2188/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2024 р. № 00000/12848/ж10/24-13-24-04 ГУ ДПС у Чернівецькій області, за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі 200932,77 грн., за порушення п.36.1 ст.36, пп 162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п. 163 ст.163, пп "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п. 168.1.3 п.168.1, пп. 168.2.1 п.168.2 ст.168 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2024 р. №00000/12850/ж10/24-13-24-04 ГУ ДПС у Чернівецькій області, за платежем адмін.штрафи та інші санкції в сумі 7100 грн, за порушення п.44.1, 44.6, ст. 44 ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.10.2024 р. №00000/12849/ж10/24-13-24-04 ГУ ДПС у Чернівецькій області, за платежем військовий збір що сплачуються фіз. особами за результатами річного декларування в сумі 16744,4 грн. за порушення п.36.1 ст.36, пп.162.1.1 п. 162.1, пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163 , пп "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.168.1.3 п.168.1, пп.168.2.1 п.168.2 ст.168, пп.1.2, 1.4, 1.5 п.161 підрозділу 10 розділу XX ПК України від 02.12.2010 року №2755-VI
- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу №0009630-1303-2413 від 25.11.2024 р. ГУ ДПС у Чернівецькій області. 
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що висновки контролюючого органу про те, що позивачем ніби то не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік, не відображено доходу, отриманого платником як додаткове благо (прощеного (анульованого) кредитором боргу позивача) у сумі 1116293,17 грн, не сплачено податок з такого доходу та військовий збір, є протиправними та не обґрунтованими, оскільки відповідачем під час перевірки не встановлено наявності додаткового блага у вигляду анульованої суми боргу та відсутні докази направлення позивачу копії наказу про проведененя документальної позапланової перевірки. Оскільки податкові повідомлення рішення за платежем військовий збір та за платежем адміністративні штрафи та інші санкції, та як наслідок вимоги є похідними від основного податкового повідомлення рішення, то вони також підлягають скасуванню.
Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідач позов не визнав, надав до суду відзив, в якому зазначив, що проведеною документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення позивачем вимог податкового законодавства внаслідок не подання податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного 2021 року, самостійно не визначені та не сплачені до бюджету податок на доходи фізичних осіб у сумі 200932,77 та військовий збір у сумі 16744,40. Так позивач фактично отримала дохід від ТОВ "Кредитні ініціативи" у березні 2021 року в сум 1116293,17 за ознакою дохід "126" отриманий як додаткове благо , з якого не сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за результатами річного декларування. При цьому відповідач зауважує, що ТОВ "Кредитні ініціативи", як податковий агент, відобразив вищезазначену суму прощеного (списаного) боргу за кредитним договором у звітності за формою 1-ДФ за I квартал 2021 року з ознакою доходу "126", тим самим виконав свій податковий обов`язок, визначений пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (далі - ПК України), тоді як позивач не подала податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік, не відобразила у такій декларації доходу, отриманого як додаткове благо, та не сплатила ПДВФ та військовий збір від цього доходу. У зв`язку з викладеним просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.
Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.2 п.78.1 ст.78, п. 78.4 ст.78, ст.79, п.82.2 ст. 82, п.п. 69.35 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України, відповідно до наказу ГУ ДПС у Чернівецькій області від 20.06.2024 року №977-п проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період діяльності з 01.01.2021 по 31.12.2021, з питань достовірності, повноти нарахування та своєчасності сплати до бюджету податків, зборів і платежів. Результати перевірки оформлені актом від 04.09.2024 №10502/Ж5/24-13-24-04/2646411000.
Окрім того відповідачем на адресу позивача направлено запит про надання інформації та її документального підтвердження. Вказаний наказ та запит направлено рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, однак повернулось на адресу відповідача у зв`язку з закінченням терміну зберігання.
Вищезазначеною перевіркою встановлено порушення :
- підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункт 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункт „в” пункту 176.1 статті 176, пункт 179.1 статті 179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI (зі змінами), а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2021 року.
- пункт 36.1 статті 36, підпункт 162,1.1 пункту 162.1 статті 162, підпункт 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункт „д” підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, підпункт 168.1.3 пункту 168.1, підпункту 168.2.1 пункту 168.2 статті Неподаткового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-УІ(зі змінами), а саме: заниження за звітний (податковий) 2021 рік оподатковуваного доходу, отриманого у вигляді додаткового блага на суму 1116293,17 грн., в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року на суму 200932,77 грн.
- пункт 36.1 статті 36, підпункт 162.І.1 пункту 162.1 статті 162, підпункт 163.1.1 пункту 163.1 статті 163, підпункт „д” підпункту 164.2,17 пункту 164.2 статті 164, підпункт 168.1.3 пункту 168.1, підпункту 168.2.1 пункту 468.2 статті 168,підпункти 1.2, 1.4, 1,5 пункту 16і підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI (зі змінами), а саме: заниження за звітний (податковий) 2021 рік оподатковуваного доходу, отриманого у вигляді додаткового блага на суму 1 116 293,17 грн., в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період з 01.01.2021 року по 31.12.2021 року на суму 16744,40 грн.
- підпункт 16.1.7 пункту 16.1 статті 16, підпункт 20.1.2 пункту 20.1 статті 20, підпункт 20.1.14 пункту 20.1 статті 20, підпункт 73.3.3 пункту 73.3, статті 73 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року 2755-VI, а саме: ненадання інформації, визначеної в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження.
На підставі висновків акту від 04.09.2024 №10502/Ж5/24-13-24-04/2646411000 Головним управління ДПС у Чернівецькій області складено податкові повідомлення - рішення від 09.10.2024 р. :
- № 00000/12848/Ж10/24-13-24-04 ГУ ДПС у Чернівецькій області, за платежем податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування у сумі 200932,77 грн;
- №00000/12849/Ж10/24-13-24-04 ГУ ДПС у Чернівецькій області, за платежем військовий збір що сплачуються фіз. особами за результатами річного декларування в сумі 16744,4 грн;
- №00000/12850/Ж10/24-13-24-04 ГУ ДПС у Чернівецькій області, за платежем адмін. штрафи та інші санкції в сумі 7100 грн.
Не погодившись з прийнятими податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин).
Згідно пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено права контролюючих органів проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.
Відповідно до пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України однією з підстав проведення документальної позапланової перевірки є неподання платником в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звітність для податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, якщо їх подання передбачено законом.
Згідно пп. 78.1.15 п. 78.1 ст. 78 ПК України підставою для проведення документальної позапланової перевірки є неподання платником податків або подання з порушенням вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу звіту про контрольовані операції та/або документації з трансфертного ціноутворення або у разі встановлення порушень під час моніторингу такого звіту або документації відповідно до вимог пунктів 39.4 і 39.5 статті 39 цього Кодексу.
Враховуючи вищевикладене, доводи позивача щодо відсутності у податкового органу підстав для проведення перевірки не приймаються судом до уваги та спростовуюся вищезазначеними обставинами справи, оскільки відповідно до наявної у розпорядженні контролюючого органу податкової інформації про те, що фізична особа - платник податків ОСОБА_1 у I кварталі 2021 року отримала дохід у вигляді прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням боргу у розмірі 1116293,17 грн, однак вона не подавала відповідну податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2021 рік.
Відповідно до пункту 14.1.156 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Згідно із підпунктом 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку на доходи фізичних осіб є фізична особа-резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.
Підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України встановлено, що об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.
Відповідно до підпункту "д підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді, зокрема, основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку-боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом
Пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України передбачено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту. Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
За приписами пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.
Судом встановлено та не заперечується сторонами, що стосовно фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), ТОВ "Кредитні Ініціативи" набуло статус нового кредитора за кредитними договорами. Після чого ТОВ "Кредитні Ініціативи" було задоволено забезпеченою іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Згідно висновку оцінки його вартість склала 1750000 грн. та прийнято рішення з прощення (анулювання) залишку боргу за кредитним договором №011/0606/12-043 від 08.06.2006 р. в розмірі залишку заборгованості 6253655,99 грн. 
Інформацію щодо основної суми анульованого (прощеного) боргу (тіло кредиту) Товариство відобразило у податковому розрахунку (форма №1-ДФ) за 1 кв. 2021 року з ознакою 126 "Дохід, отриманий платником податку як додаткове благо" у сумі 1116293,17 грн. 
Фізичну особу було повідомлено про отриманий нею дохід, шляхом відправки довідки про отриманий дохід від 29.11.2019 р. (вих. №662) рекомендованим листом із врученням.
Згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України про суми виплачених доходів платник податків - фізична особа ОСОБА_1 у 2021 році отримала дохід у сумі 1116293,17 грн. (у березні 2021 року в сумі 1 116 293,17 грн.) за ознакою доходу „126” - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо.
ТОВ "Кредитні Ініціативи" листом від 19.04.2024 року № 19-04/2 підтверджений факт отримання платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 доходу у вигляді додаткового блага, а саме суми анульованого (прощеного) основного боргу, який є базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб та військовим збором.
Отже, основним питанням, яке потребує вирішення у цій справі, є правомірність віднесення контролюючим органом суми прощеної (анульованої) кредитором заборгованості до складу оподаткованого доходу позивача як додаткового блага на підставі підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2статті 164 ПК України.
Згідно з пп. 163.1.1 та 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).
Відповідно до абз. 2 п. 164.1 ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.
За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).
Відповідно до пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).
Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, є вичерпним.
Так, відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку-боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Отже боржник, який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) основної суми боргу (кредиту) та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
Аналогічна правова позиція викладена у багатьох рішеннях Верховного Суду, зокрема в постановах від 12 березня 2024 року по справі № 280/2320/19, від 18 березня 2021 року по справі № 911/3142/19, від 20 жовтня 2020 року по справі № 140/30/20, від 20 жовтня 2020 року по справі № 140/30/20, від 17 жовтня 2019 року по справі № 420/5895/18, від 13 червня 2018 року по справі № 820/6755/16, від 12 серпня 2020 року по справі № 160/2116/19, від 15 травня 2018 року по справі № 821/1594/17, від 19 липня 2019 року по справі № 826/4240/18, від 14 листопада 2019 року по справі № 520/10880/18, від 25 листопада 2019 року по справі № 500/2252/18, від 04 червня 2020 року по справі № 826/7305/17, від 24 жовтня 2018 року по справі № 826/6896/17, від 01 жовтня 2019 року по справі № 826/4578/17, від 29 січня 2019 року по справі № 821/707/17, від 19 червня 2020 року по справі № 260/769/19, від 07 жовтня 2021 року по справі № 540/1875/19, від 30 травня 2022 року по справі № 804/7880/16, від 22 червня 2022 року по справі № 826/9493/17, від 16 вересня 2022 року по справі № 826/15158/16.
Питання правозастосування абзацу «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України також отримало оцінку у постанові Верховного Суду у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 28 липня 2021 року у справі №826/12872/17.
У вказаній постанові Судова палата дійшла висновків, що сума основного боргу (тіла кредиту), анульованого кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності, відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України є додатковим благом, а тому підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.
Додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.
Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається в його оподатковуваний дохід. Разом з тим проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, та підвищені проценти, нараховані у разі прострочення платежу, не є доходами, які призводять до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, та підвищених процентів, нарахованих у разі прострочення платежу, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.
Із системного аналізу правових норм Верховний Суд у складі суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у згаданій вище постанові дійшов висновку, що у разі, якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Перехідних положень ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу відповідно до підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.
Судом встановлено, що відповідно до наявної податкової інформації фізична особа - платник податків ОСОБА_1 у I кварталі 2021 року отримала дохід, який згідно з Кодексом підлягає включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу та відображенню платником податків в річній декларації про майновий стан і доходи (податковій декларації).
Згідно відповіді отриманої від ТОВ "Кредитні ініціативи листом на запит ГУ ДПС у Чернівецькій області було підтверджено нарахування та виплату доходу у вигляді саме основної суми боргу (кредиту) платника податку (позивачу), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням у розмірі 1116293,17 грн та було відображено у податковому розрахунку за формою 1-ДФ під "126" ознакою доходу у I кварталі 2021 року.
Таким чином, платник податків - фізична особа отримав дохід, який згідно з п.п. «д» п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу є доходом, отриманим платником податків як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 Кодексу) та підлягає включенню до загального річного оподатковуваного доходу та відображенню платником в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік.
Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про незгоду позивача із визначеними ТОВ "Кредитні ініціативи" розмірами сум коштів до моменту винесення спірних рішень контролюючого органу та необхідності сплати податкових зобов`язань. У цій справі не встановлено й того, що позивачкою оскаржувались дії ТОВ "Кредитні ініціативи" щодо прощення їй кредитного боргу у конкретно визначеній сумі.
Крім того, судом не встановлено відповідних обставин, за яких до спірних правовідносин необхідно було застосовувати правила пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" ПК України.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позивач, будучи позичальницею (платником податків), яка отримала додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми основного боргу за кредитом, та яка була належним чином повідомлена банком (податковим агентом) про прощення (анулювання) такого боргу, була зобов`язана відобразити анульовану суму боргу у складі оподаткованого доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідних сум податків та зборів.
Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що позивач декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік не подала та, відповідно, не нарахувала та не сплатила передбачені законом податки і збори із доходу, отриманого як додаткове благо в сумі 200932,77 грн.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 13 липня 2023 року у справі №160/19333/21, сума коштів, анульована за самостійним рішенням банку та включена до податкового розрахунку за формою 1-ДФ, є додатковим благом позивача, у зв`язку з чим у нього виник обов`язок нарахувати та сплатити з такої суми податок на доходи фізичних осіб та військовий збір, а також подати до контролюючого органу відповідну декларацію.
Таким чином, суд погоджується з правомірністю визначення позивачу згідно податкового повідомлення - рішення від 09.10.2024 р. № 00000/12848/Ж10/24-13-24-04 грошового зобов`язання з ПДФО, обчисленого із суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту) в сумі 102158,03 грн.
Щодо сплати військового збору згідно податкового повідомлення - рішення від 09.10.2024 р. № 00000/12849/Ж10/24-13-24-04, то суд враховує, що Законом України від 28 грудня 2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності 01 січня 2015 року, були внесені зміни до пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, згідно з якими тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.
Відтак, з огляду на отримання позивачем доходу у вигляді додаткового блага, контролюючим органом правомірно здійснено донарахування позивачу грошового зобов`язання зі сплати військового збору, обчисленого із суми прощеного (анульованого) кредитором основного боргу (кредиту) в сумі 16744,4 грн.
Щодо скасування податкового повідомлення - рішення від 09.10.2024 р. №00000/12850/Ж10/24-13-24-04 ГУ ДПС у Чернівецькій області, за платежем адмін.штрафи та інші санкції в сумі 7100 грн.
Так, у відповідності до п. 121.2 ст. 121 ПК України ненадання відповіді на запит, неподання або подання не в повному обсязі платником податків, фінансовим агентом або іншою особою документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу, надісланий відповідно до підстав, передбачених підпунктами 6-8 підпункту 73.3.1 пункту 73.3 статті 73 Кодексу, -
тягне за собою накладення штрафу у 5 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Неподання або подання не в повному обсязі платником податків документів чи іншої інформації на запит контролюючого органу в інших випадках, передбачених статтею 73 Кодексу, -
тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, за кожний такий факт.
Сплата таких фінансових санкцій (штрафів) не звільняє особу від обов`язку подання інформації.
Закон України "Про державний бюджет України на 2024 рік" встановлено що мінімальна заробітна плата станом на 01 січня 2024 становить - 7 100 грн.
Так відповідачем було направлено на адресу позивача запит про надання інформації та її документального підтвердження, що підтверджується конвертом про направлення поштового повідомлення, однак вказане поштове повідомлення повернулось на адресу відповідача з відміткою "Повернення за закінченням терміну зберігання".
Отже, у зв`язку з тим, що позивачем не надано відповіді на запит ГУ ДПС в Чернівецькій області, відповідачем правомірно прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.
Щодо скасування податкової вимоги.
Згідно з п.59.1 ст.59 ПК України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.
Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно п.59.3 ст.59 ПК України податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.
Пунктом 42.2. ст. 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
У відповідності до п. 42.3 ст. 42 ПК України, якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.
Пунктом 42.5 ст. 42 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
На вимогу платника податків, який отримав документ в електронній формі, контролюючий орган надає такому платнику податків відповідний документ у паперовій формі протягом трьох робочих днів з дня надходження відповідної вимоги (у паперовій або електронній формі) платника податків.
Так позивач не повідомляв відповідача про зміну адреси проживання, отже ГУ ДПС у Чернівецькій області правомірно надіслало на адресу позивача вказану вимогу, яка вважається належним чином врученою.
У зв`язку з викладеним вимоги в частині скасування вимоги про сплату боргу задоволенню не підлягають.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що висновки про порушення позивачем податкового законодавства, зроблені відповідачем в акті перевірки, є обґрунтованими та доведеними, у зв`язку з чим спірні податкові повідомлення-рішення, прийняті відповідачем на підставі встановлених порушень, та як наслідок податкова вимога, є правомірними та не підлягають скасуванню.
За визначенням частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Достатніми, у розумінні частини першої статті 76 КАС України, є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
За змістом частини другої вищезазначеної правової норми процесуального закону, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Разом з тим частина перша статті 77 КАС України покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Обов`язок доказування в податкових спорах покладається на податковий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для нарахування платнику податків спірних податкових зобов`язань, та правомірність прийняття свого рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 у справі № 817/149/17, від 29.03.2018 у справі № 813/2758/16.
Інших доводів, що можуть вплинути на правильність вирішення судом спору, що розглядається, матеріали справи не містять.
Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду докази, які спростовують доводи позивача, а відтак, довів правомірність своїх рішень, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.
Стосовно розподілу судових витрат.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат відсутній. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
Відповідач - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200 А, м. Чернівці, 58603, Код ЄДРПОУ 44057187).

Суддя І.В. Маренич