Справа № 203/6335/25
Провадження № 2/0203/394/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в складі: 

головуючого судді - Казака С.Ю.
при секретарі  - Биченковій Г.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача – ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ КОНСАЛТИНГ ГРУП», про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 26.04.2025 року в м.Дніпрі сталась ДТП за участю автомобіля «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «RENAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Центрального районного суду міста Дніпра від 06.06.2025 року у справі №203/3099/24 було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. Транспортний засіб «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , був зареєстрований за ТОВ «ТРАСТ КОНСАЛТИНГ ГРУП», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно полісу №226518369, дійсного з 20.01.2025 року по 19.01.2028 року. Власником автомобіля «RENAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТзДВ «Експрес Страхування» згідно полісу №224099849, дійсного з 14.10.2024 року по 13.10.2026 року. ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» двома платежами від 01.05.2025 року на суму 9951 грн. та від 14.05.2025 року на суму 12019 грн. здійснило виплату страхового відшкодування позивачу в загальній сумі 21970 грн. Згідно висновку №239/06-25 ТОВ «Клевер Експерт», оцінювач ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «RENAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2 , без урахування коефіцієнту фізичного зносу склала 65832 грн. 75 коп. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» недоплачене страхове відшкодування в сумі 46862 грн. 75 коп., з відповідача ОСОБА_2 збитки за послуги з виготовлення висновку щодо визначення вартості матеріального збитку в розмірі 6000 грн., а також у рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн.

У наданому відзиві представник ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просив закрити провадження по справі в частині позовних вимог, заявлених до страхової компанії за відсутності предмету спору, посилаючись на те, що 30.04.2025 року згідно страхового акту та розпорядження було прийнято рішення по виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 9951 грн., які перераховані 01.05.2025 року. 02.05.2025 року представником ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України» в присутності ОСОБА_3 було проведено огляд транспортного засобу, про що складено відповідний акт, підписаний ОСОБА_3 без зауважень. 13.05.2025 року згідно страхового акту та розпорядження було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 12019 грн., яке перераховано 14.05.2025 року. 06.06.2025 року у справі №203/3099/25 Центральним районним судом міста Дніпра було винесено постанову про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, яка набрала законної сили 17.06.2025 року. 22.09.2025 року згідно страхового акту та розпорядження було прийнято рішення про виплату позивачу страхового відшкодування в сумі 34437 грн. 63 коп., яке перераховано 24.09.2025 року. Таким чином, взявши до уваги звіт позивача, страхова компанія здійснила виплату останньому страхового відшкодування, за виключенням ПДВ в сумі 9425 грн. 12 коп., що узгоджується із положеннями діючого законодавства. 

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 11.09.2025 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні.
Протокольними ухвалами суду від 20.11.2025 року було відмовлено в задоволенні заяви представника ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» про закриття провадження по справі в частині позовних вимог, заявлених до вказаного товариства, а також закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

В наданій заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника.
Відповідачі та треті особи до суду не з`явились, участь своїх представників не забезпечили.
Враховуючи подану представником позивача заяву, надання відзиву на позов представником ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та його участь в попередніх засіданнях, в якому останнім надано пояснення під час вступного слова, а також неодноразову неявку третіх осіб, суд, враховуючи положення ч.4 ст.12, ч.3 ст.13, ч.2 ст.43, ст.ст.211,223,247 ЦПК України, визнав за можливе провести подальший розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, а також без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши доводи, викладені сторонами в заявах по суті справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 26.04.2025 року в м.Дніпрі сталась ДТП за участю автомобіля «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та автомобіля «RENAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження. 
Постановою Центрального районного суду міста Дніпра від 06.06.2025 року у справі №203/3099/24, яка набрала законної сили, було встановлено вину ОСОБА_2 у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. 
Транспортний засіб «HYUNDAI SONATA», д.н.з. НОМЕР_1 , на момент ДТП був зареєстрований за ТОВ «ТРАСТ КОНСАЛТИНГ ГРУП», цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» згідно полісу №226518369, дійсного з 20.01.2025 року по 19.01.2028 року. 
Власником автомобіля «RENAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2 , є позивач ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ТзДВ «Експрес Страхування» згідно полісу №224099849, дійсного з 14.10.2024 року по 13.10.2026 року. 
Згідно висновку щодо вартості матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу №239/06-25 від 16.06.2025 року, складеного СОД ТОВ «Клевер Експерт», оцінювач ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «RENAULT KANGO», д.н.з. НОМЕР_2 без урахування фізичного зносу вузлів та деталей була визначена в розмірі 65832 грн. 75 коп.
Також з матеріалів справи вбачається, що ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі страхових актів здійснило виплату позивачу страхового відшкодування в загальні сумі 56407 грн. 63 коп., у т.ч.: 01.05.2025 року на суму 9951 грн., 14.05.2025 року на суму 12019 грн., 24.09.2025 року на суму 34437 грн. 63 коп.; за виключенням ПДВ в сумі 9425 грн. 12 коп.

Правовідносини, які виникли між сторонами регулюються нормами ЦК України, Законом України №3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону України №3720-IX).

Так, відповідно до п.3 ч.1 ст.988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. 
Відповідно до ч.1 ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). 
Згідно ст.4 Закону України №3720-IX предметом договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є передача страхувальником за плату ризику, пов`язаного з об`єктом страхування, страховику на умовах, визначених цим Законом.
Об`єктом страхування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є відповідальність за шкоду, заподіяну внаслідок використання забезпеченого транспортного засобу особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб внаслідок настання страхового випадку.
Статтею 5 Закону України №3720-IX встановлено, що страховим випадком за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої у особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, виник обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілих осіб.
Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України №3720-IX у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.
Згідно ст.27 Закону України №3720-IX страхова (регламентна) виплата у разі пошкодження транспортного засобу розраховується як сума документально підтверджених витрат, пов`язаних із: 1) відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу, включаючи пошкодження, зроблені умисно для врятування потерпілих осіб внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку, визначеному частинами другою і третьою цієї статті; 2) евакуацією (доставкою) транспортного засобу в межах 150 кілометрів (якщо інша відстань не погоджена між страховиком (МТСБУ) та потерпілою особою) від місця дорожньо-транспортної пригоди на території України до місця проживання потерпілої особи або до місця стоянки на території України, або до місця здійснення відновлювального ремонту на території України, а також від місця проживання потерпілої особи або місця стоянки на території України до місця здійснення відновлювального ремонту на території України; 3) оплатою послуг стоянки, якщо транспортний засіб з поважних причин необхідно перемістити на стоянку, але не більше ніж до дати отримання страхової виплати.
Витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу (страхова (регламентна) виплата), відшкодовуються страховиком (МТСБУ) у розмірі вартості відновлювального ремонту, що забезпечує приведення транспортного засобу у стан, який мав такий транспортний засіб до настання дорожньо-транспортної пригоди, та визначається відповідно до частини третьої цієї статті.
Вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу включає:  1) вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, визначеного на підставі акта огляду транспортного засобу, складеного представником страховика (у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ), або висновку суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, складеного відповідно до частини четвертої статті 31 цього Закону, а також вартість матеріалів, необхідних для здійснення відповідного ремонту; 2) вартість робіт з ремонту (заміни) складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують ремонту (заміни) у зв`язку з їх пошкодженням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до переліку, передбаченого пунктом 1 цієї частини.
Для транспортного засобу, строк експлуатації якого до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо якого є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни новими, включається вартість невживаних складових частин (деталей), дозволених заводом-виробником для обслуговування відповідних транспортних засобів. Для інших транспортних засобів до розрахунку вартості складових частин (деталей) транспортного засобу, що потребують заміни, може включатися вартість складових частин (деталей) транспортного засобу, що відповідають технічним характеристикам такого транспортного засобу та є аналогом оригінальних складових частин (деталей) транспортного засобу.
Під час ремонту транспортного засобу не допускається встановлення складових частин (деталей), що призведе до зміни конструкції транспортного засобу або до невідповідності технічного стану транспортного засобу правилам дорожнього руху та технічної експлуатації.
Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів.
Для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відповідна особа обирається потерпілою особою з визначеного страховиком (МТСБУ) переліку.
Страховик (МТСБУ) у встановленому ним порядку визначає перелік осіб, які відповідно до своїх установчих документів мають право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів та відповідають його вимогам, та оприлюднює його на своєму веб-сайті.
Страховик (МТСБУ) зобов`язаний надати потерпілій особі інформацію про осіб, включених до переліку, передбаченого цією частиною.
Якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік включає менше трьох осіб, розташованих в межах 150 кілометрів від місця проживання потерпілої особи або місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, потерпіла особа має право самостійно обрати особу, яка відповідно до своїх установчих документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів.
У разі якщо строк експлуатації транспортного засобу до настання дорожньо-транспортної пригоди не перевищує п`ять років або щодо нього є чинними гарантійні зобов`язання виробника транспортного засобу, за умови документального підтвердження їх чинності, для здійснення відновлювального ремонту на вимогу потерпілої особи має бути визначений авторизований сервісний центр відповідного виробника, якщо визначений страховиком (МТСБУ) перелік не містить такого авторизованого сервісного центру.
За згодою страховика (МТСБУ) відшкодування вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу може здійснюватися на банківський (платіжний) рахунок особи, яка відповідно до своїх статутних документів має право здійснювати діяльність з ремонту транспортних засобів, за вибором потерпілої особи поза переліком, визначеним страховиком (МТСБУ).
У разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком (МТСБУ) на банківський (платіжний) рахунок потерпілої особи в розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, розрахованого страховиком (МТСБУ) з використанням ліцензованих програмно-технічних комплексів із розрахунку вартості відновлювальних ремонтів транспортних засобів чи суб`єктом оціночної діяльності, оцінювачем, судовим експертом на замовлення страховика (МТСБУ), а у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону, - потерпілої особи, за вирахуванням суми податку на додану вартість або в розмірі витрат на здійснення відновлювального ремонту, погодженому між страховиком (МТСБУ) і потерпілою особою.
С траховик (МТСБУ) разом із здійсненням страхової (регламентної) виплати у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу зобов`язаний відшкодувати потерпілій особі її документально підтверджені витрати, пов`язані з оплатою послуг суб`єкта оціночної діяльності, оцінювача, судового експерта, якщо потерпіла особа обрала їх самостійно для визначення розміру вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у випадку, передбаченому абзацом четвертим частини четвертої статті 31 цього Закону.

Таким чином, наведеними положеннями ст.27 Закону України №3720-IX передбачено, що у разі відмови потерпілої особи від здійснення страховиком (МТСБУ) відшкодування у порядку, визначеному частиною четвертою цієї статті, така страхова (регламентна) виплата здійснюється страховиком виходячи із вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, за вирахуванням суми податку на додану вартість.
Як встановлено судом, виплата страхового відшкодування була здійснена на рахунок позивача, виходячі із вартості відновлювального ремонту, визначеної у складеному на замовлення позивача висновку №239/06-25 від 16.06.2025 року. Доказів проведення ремонту транспортного засобу, придбання матеріалів та запчастин, у осіб, що платниками ПДВ, позивачем не надано та його позовні вимоги грунтувались саме на відшкодування шкоди у вигляді вартості відновлювального ремонту, визначеної у висновку субєкта оціночної діяльності.
За вказаних обставин та наведених вище положень законодавства, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу в розмірі 65832 грн. 75 коп., визначена у висновку №239/06-25 від 16.06.2025 року, за виключенням ПДВ в сумі 9425 грн. 12 коп., була виплачена позивачу в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог, заявлених до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна».

В пред`явленому позові позивач також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 витрати в сумі 6000 грн. за послуги з виготовлення висновку №239/06-25 від 16.06.2025 року щодо визначення вартості заподіяного його матеріального збитку, понесення яких підтверджується прибутковим касовим ордером №26 від 09.06.2025 року та самими висновком №239/06-25 від 16.06.2025 року.
Суд враховує, що вказаний висновок згідно наведених вище положень Закону України №3720-IX є необхідним для здійснення страхового відшкодування, а тому є вимушеними збитками позивача в розумінні ст.22 ЦК України, які підлягають стягненню саме з відповідача ОСОБА_2 , як винною у ДТП особи. 
Також в позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 у рахунок відшкодування моральної шкоди 20000 грн. 
Перевіряючи доводи в цій частині суд враховує наступне.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Суд вважає доведеним позивачем, що йому було завдано моральну шкоду, яка полягала у душевних стражданнях та переживаннях в зв`язку із пошкодження належного йому транспортного засобу, у зміні звичайного ритму життя через необхідність витрачати додатковий час для вирішення питання щодо відшкодування завданих збитків, нести додаткові, незаплановані матеріальні витрати.
Поряд з цим, суд враховує, що на момент ДТП позивач не перебував в транспортному засобі; що завдана йому матеріальна шкода було відшкодована страховою компанією. 
Враховуючи зазначене, ступінь та тривалість моральних страждань, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд вважає, що заявлена позивачем до стягнення сума моральної шкоди в розмірі 20000 грн., не є співмірною із характером правопорушення, глибиною душевних страждань позивача, а тому приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в цій частині, стягнувши з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн.

Стосовно розподілу заявлених до стягнення витрат по сплаті судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України вказані витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Згідно позовної заяви, позивачем було заявлено позовні вимоги до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на ОСОБА_2 на загальну суму 72862 грн. 75 коп., з яких до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на суму 46862 грн. 75 коп. та до відповідача ОСОБА_2 на суму 26000 грн.
Позовні вимоги до відповідача ОСОБА_2 було задоволено на суму 11000 грн. (15,1% від ціни позову). 
Таким чином, з останнього на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 182 грн. 89 коп. (1211,20 : 100% х 15,1%).
В частині стягнення витрат по сплаті судового збору з ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», суд враховує, що в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення зі страхової компанії недоплаченого страхового відшкодування в сумі 46862 грн. 85 коп. позивачу відмовлено в повному обсязі за відсутності правових підстав для стягнення з цієї суми коштів в розмірі 9425 грн. 12 коп., що є сумою ПДВ, а також, що решта страхового відшкодування в сумі 34437 грн. 63 коп. була виплачена позивачу після пред`явлення позову 24.09.2025 року.
При цьому, суд враховує, що з позовної заяви та долучених стороною позивача доказів не вбачається, що до звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 звертався до ПрАТ «Страхова компанія ПЗУ Україна» з приводу доплати страхового відшкодування, з наданням висновку №239/06-25 від 16.06.2025 року.
Відповідна доплата в повному обсязі була здійснена страховою компанією з урахуванням цього висновку після долучення його до пред`явленого позову.
За вказаних обставин, що свідчать про передчасність та необгрунтованість позовних вимог, заявлених до ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ України», понесені позивачем витрати по сплаті судового збору у відповідній частині покладаються на позивача.
Стосовно заявлених до стягнення витрат на правову допомогу в сумі 20000 грн., суд враховує, що позовна заява підписувалась та подавалась до суду засобами поштового зв`язку 01.09.2025 року від імені позивача ОСОБА_1 .
Інтереси останнього під час подальшого розгляду справи в суді представляв адвокат Пасічник Т.В. згідно ордеру, виданого 16.10.2025 року на підставі договору про надання правничої допомоги від 30.09.2025 року.
При цьому, на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивач надав договори №14052508 та №14052509 від 14.05.2025 року, а також акти приймання-передачі послуг до них від 31.05.2025 року щодо підготовки проекту позовної заяви до суду із подачею через електронний суд на суму 12000 грн. та щодо участі представника в одному судовому засіданні на суму 8000 грн., які укладені між ТОВ «ЦЕНТР ПРАВОВОЇ ДОПОГИ ЮРИСТ ОНЛАЙН» та ОСОБА_3 , що є третьою особою у справі.
Крім того, вказані договори укладені 14.05.2025 року, а акти складено 31.05.2025 року, тобто до винесення постанови у справі №203/3099/24 відносно ОСОБА_2 , а також до замовлення та складання висновку №239/06-25 від 16.06.2025 року, на підставі якого виник спір із страховою компанією. 
Таким чином, вказані договори та акти не визнаються належними та допустимими доказами понесення позивачем витрат на правову допомогу, оскільки останні не укладались позивачем та не містять будь-яких даних щодо надання послуг саме адвокатом, що пов`язані із підготовкою та зверненням до суду в рамках розглядаємого позову.
В зв`язку з цим, в стягнення витрат на правову допомогу в сумі 20000 грн. позивачу слід відмовити.
Керуючись ст.ст.22,23,988,990,1167 ЦК України, ст.ст.4,5,18,27 Закону України №3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.2,4,5,10-13,76-81,133,137,141,211,223,247,258, 259,263-268 ЦПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача – ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача – Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАСТ КОНСАЛТИНГ ГРУП», про стягнення недоплаченого страхового відшкодування, моральної шкоди – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) у рахунок відшкодування матеріальних збитків 6000 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди 5000 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 182 грн. 89 коп., а всього стягнути 11182 грн. 89 коп.
В іншій частині в задоволенні позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 квітня 2026 року.

Суддя        С.Ю. Казак