УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/6183/25 Головуючий у 1-й інст. Літвин О. О. 
Номер провадження №33/4805/806/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Турак  О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року місто Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Турак О.В., за участі секретаря судового засідання Мурашевського Є.В., захисника Семеньки В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Житомирі апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвоката Семеньки Василя Михайловича на постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2026 року,
ВСТАНОВИЛА :
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2026 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 665 гривні 60 копійок.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 22 жовтня 2025 року о 06:47 год в м.Звягель Житомирської області по вул.Соборності керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан якого у встановленому законодавством порядку, зокрема, на місці та в медичному закладі, відмовився. 
Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – адвокат Семенька В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Апеляційну скаргу мотивував тим, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з істотними порушеннями статей 254, 256 КУпАП.
Зазначав, що відеофізапис події не є безперервним, та з нього неможливо встановити, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, об`єктивні підстави для проведення огляду (зовнішні ознаки), законність пропозиції провести огляд, порядок використання спеціального технічного засобу (сертифікат відповідності, тощо).
Також вказував, що ОСОБА_2 після пропозиції пройти огляд на місці зупинки погодився пройти огляд в медичному закладі, однак працівники поліції своїми діями фактично спровокували останнього відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до приписів частини сьомої статті 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно зі статтею 245 КУпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як зазначено у статті 251 КУпАП.
Відповідно до статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з вимогами статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №490377 видно, що ОСОБА_1 22 жовтня 2025 року о 06:47 год в м.Звягель Житомирської області по вул.Соборності керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Е200», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження огляду на стан якого у встановленому законодавством порядку, зокрема, на місці та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху (а. с. 2). 
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №490377 від 22 жовтня 2025 року складено з істотними порушеннями статей 254, 256 КУпАП, є безпідставними, оскільки зі змісту протоколу видно, що він відповідає вимогам статті 256 КУпАП.
На будь – які конкретні порушення у протоколі захисник не вказує. 
Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості зазначити у протоколі про адміністративне правопорушення свою незгоду із викладеними у ньому відомостями. Однак зауважень чи заперечень щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення у відповідній графі протоколу ОСОБА_1 не висловлював. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
За правилами статті 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Частиною першою статті 130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні пункту 2.5 Правил дорожнього руху підтверджується наявними у справі доказами, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №490377 від 22 жовтня 2025 року, розписками про ознайомлення з вимогами частини першої статті 266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом, про порядок застосування спеціального технічного засобу та роз`яснення прав та обов`язків; актом огляду та направленням на огляд до медичного закладу водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння, відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду; даними диску з відеозаписом з фіксацією на ньому відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду дав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
З наявного в матеріалах справи відеозапису слідує, що зупинка транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 відповідала вимогам частини сьомої статті 35 Закону України «Про національну поліцію» та була викликана порушенням, на думку поліцейських, ОСОБА_1 пункту 8.5.1 Правил дорожнього руху, про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5988947 від 22 травня 2025 року (а. с. 8).
З відеозапису події також видно, що працівники поліції пояснюють причину зупинки транспортного засобу, повідомляють про наявні у ОСОБА_1 ознаки сп`яніння та пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та в медичному закладі, від чого він відмовився. При цьому факт керування транспортним засобом водієм не заперечувався.
Під час апеляційного розгляду справи апелянтом не були спростовані об`єктивні висновки суду першої інстанції, якими було надано оцінку відеозапису, як належному та допустимому доказу, який містить фіксацію обставин, які мають значення для справи та які є достатніми для вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що відеозапис події не є безперервним, та з нього неможливо встановити, чи дійсно ОСОБА_1 керував транспортним засобом, є безпідставними.
Так, зазначений відеозапис є належним та допустимим доказом вини у даній справі, не містить ознак монтажу чи інших недоліків, а зафіксований на ньому перебіг події вчиненого ОСОБА_1 , в тому числі, і факту керування, не оспорюється.
Крім того, як правильно зазначено у постанові, зміст відеофіксації свідчить про те, поліцейські не вчиняли жодних дій щодо провокування ОСОБА_1 на відмову від проходження огляду, не здійснювали будь-якого тиску чи інших дій, які би порушували його права, ставили під сумнів волевиявлення останнього або впливали на його ствердну й категоричну позицію щодо відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, суддя місцевого суду обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Оскаржувана постанова судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду стосовно ОСОБА_1 немає.
Керуючись статтею 294 КУпАП, суддя 
ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу адвоката Семеньки Василя Михайловича – залишити без задоволення. 
Постанову судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 10 березня 2026 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, - без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя :