ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

27 березня 2026 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 747/507/25
Головуючий у першій інстанції - Тіщенко Л. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/579/26

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Висоцької Н.В., Шарапової О.Л.
секретар: Мальцева І.В. 

сторони:
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова 
компанія "Кредит-Капітал"
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області у складі судді Тіщенко Л.В. від 03 грудня 2025 року, місце ухвалення заочного рішення - с-ще Талалаївка, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ''Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування вимог заявленого позову ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" вказувало, що 28.12.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та відповідачем було укладено електронний договір № 2745701 про надання коштів на умовах споживчого кредиту у сумі 9 000 грн., відповідно до якого, кредитор надав відповідачу грошові кошти, а відповідач зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами. 10.08.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ ФК "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу № ККЛУ-10082023, відповідно до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" передає ТОВ ФК "Кредит-Капітал" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ ФК "Кредит-Капітал" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаних у реєстрах прав вимоги, включно, і до відповідача. Позивач зазначав, що ТОВ ФК "Кредит-Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 40 935 грн. 62 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 8 990 грн. 90 коп., заборгованості за відсотками - 31 944 грн. 72 коп. За даних обставин, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором №2745701 в сумі 40 935 грн. 62 коп. Позивач також ставив питання про стягнення на свою користь із відповідача судового збору в сумі 2 422 грн. 40 грн. та 8 000 грн. витрат на правничу допомогу.

Заочним рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03.12.2025 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "Кредит-Капітал" просить скасувати заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03.12.2025 року, та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву ТОВ "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані із розглядом справи. Доводи апеляційної скарги ТОВ "Кредит-Капітал" вказують, що заочне рішення суду першої інстанції від 03.12.2025 року ухвалено із порушенням норм матеріального права. В доводах апеляційної скарги ТОВ "Кредит-Капітал" зазначає, що на підтвердження укладення кредитного договору № 2745701 представником товариства до позовної заяви додано копії кредитного договору № 2745701 від 28.12.2021 року, паспорт споживчого кредиту, копія додатка №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, які підписані електронним підписом із одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1, також надано копію анкети-заяви на кредит. В матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію клієнта, яка підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір № 2745701 від 28.12.2021 року, отримала одноразовий ідентифікатор C279 та вказано номер телефону, на який відправлено ідентифікатор. Крім того, у довідці про ідентифікацію передбачено усі персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП та дату народження, що дає можливість її ідентифікувати. За вказаними у довідці про ідентифікацію відомостями можна точно встановити, кому саме було надіслано одноразовий ідентифікатор та ким підписано кредитний договір. Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 була належним чином ідентифікована, отримала одноразовий ідентифікатор та використала його для підтвердження своєї згоди на умови договору. За доводами апелянта, згідно положень п. 2.1 кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Таким чином, як стверджує апелянт, зазначення повного номеру платіжної картки відповідача в кредитному договорі є неможливим. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, на підтвердження видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви долучено лист про перерахування коштів за вих. №2670-0403 від 04.03.2024 року, який містить всі необхідні реквізити та може вважатися первинним документом. За доводами апелянта, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № 2745701 від 28.12.2021 року містить деталізовані щоденні нарахування процентів, що дозволяє встановити рух коштів та розмір заборгованості. Крім цього, позивачем було надано до суду першої інстанції всі кредитні документи, які було отримано позивачем від первісного кредитора на підтвердження заборгованості за даним кредитним договором. У сукупності із розрахунком, ці документи дозволяють повною мірою встановити умови кредиту та нарахування заборгованості, згідно кредитного договору. Доводи апеляційної скарги вказують, що Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти на споживчі потреби. Відповідач ОСОБА_1 , у свою чергу, порушила умови укладеного договору, відповідно до яких зобов`язалася погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та у порядку, визначених договором. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач погодила зі своєї сторони умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.

Згідно приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" на заочне рішенняТалалаївського районного суду Чернігівської від 03.12.2025 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається із матеріалів справи, сторони даного спору обізнані про наявність ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на аркушах справи 13-18 міститься копія договору №2745701 від 28.12.2021 року, в якому зазначено його сторони: ТОВ "Лінеура Україна" та, як вказано у данному договорі: '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. Як вказує позивач у переліку документів, що додаються до позовної заяви: ''… 3. Засвідчена копія договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2745701 від 28.12.2021 року (електронний поданий в паперовій копії, оригінал знаходиться у позивача.'' 
При цьому, як вбачається із копії наданого позивачем вказаного вище договору, у ньому відсутні підписи сторін договору, в тому числі, і відсутнє проставлення цифрового підпису відповідача ОСОБА_1 . Крім того, згідно копії наданого позивачем вищезазначеного договору, даний договір укладено із '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. 

Відповідно до п.1.1. договору № 2745701 від 28.12.2021 року, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі, шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного: телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. 

Пунктом 1.2. вказаного вище договору визначено, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає - 9 000 грн. Тип кредиту - кредит. Відповідно до п.1.3. договору, строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - 30 днів. Відповідно до п.1.4. договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. 

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 2745701 від 28.12.2021 року встановлено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.19).

Матеріали даної цивільної справи містять в собі копію паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчимй кредит) (Стандартизована форма) (а.с.11-12). У копії вказаного документу зазначено споживачем: '' ОСОБА_2 ''.

Із копії довідки про ідентифікацію, вбачається, що '' ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 2745701 від 28.12.2021 року, ідентифікована ТОВ "Лінеура Україна". У копії даної довідки зазначено: ''Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): С279, час відправки: 2021-12-28 11:54:25, номер телефону: НОМЕР_3 .'' (а.с.20).

Згідно із довідкою за вих. № 2670-0403 від 04.03.2024 року, виданою ТОВ "Універсальні платіжні рішення", перераховано суму 9 000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua - 127766698, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 22).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 2745701 від 28.12.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 10.08.2023 року, сума заборгованості '' ОСОБА_2 '' перед ТОВ "Лінеура Україна" за період з 28.12.2021 року до 23.12.2022 року, становить: 40 935 грн. 62 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 8 990 грн. 90 коп., заборгованості за відсотками - 31 944 грн. 72 коп. (а.с.23-28, зворот). 

Згідно матеріалів справи, 10.08.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023 (а.с.29-32), у відповідності до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.33). Згідно з п. 1.1. договору факторингу № ККЛУ-10082023, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл.73 Цивільного кодексу України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). 

Згідно з п.1.2. договору факторингу № ККЛУ-10082023, внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Матеріали даної цивільної справи містять в собі копію акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.08.2023 року до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 року (а.с.34), а також копію платіжної інструкції про безготівковий переказ № 72296 від 10.08.2023 року (а.с.35).

Згідно із витягом з реєстру боржників до укладеного договору факторингу № ККЛУ-10082023, '' ОСОБА_2 '' має непогашену заборгованість перед ТОВ "Лінеура Україна" за кредитним договором № 2745701 від 28.12.2021 року в розмірі 40 935 грн. 62 коп. (а.с.33). 

Позивачем 12.09.2025 року було надіслано на ім`я '' ОСОБА_2 '' досудову вимогу про погашення заборгованості, за вих. № 22950326 від 12.09.2025 року, в розмірі 40 935 грн. 62 коп. (а.с.36).

Як вбачається із заочного рішення суду першої інстанції від 03.12.2025 року, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копію договору № 2745701 від 28.12.2021 року, довідку про ідентифікацію, довідку про переказ коштів та розрахунок заборгованості за цим договором. Проте, як зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 у розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Суд першої інстанції констатував, що ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" не надано суду копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо. При цьому, із клопотанням до суду про витребування доказів, які становлять банківську таємницю, із банківських установ для підтвердження зарахування коштів на рахунок відповідача, сторона позивача не зверталась. Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_1 від первісного кредитора за вказаним у позові кредитним договором, є недоведеним, що не тягне за собою передачу прав вимоги за договором факторингу, і відповідно, ненабуття позивачем - права вимоги за кредитним договором, укладеним із первісним кредитором.

В доводах апеляційної скарги ТОВ "Кредит-Капітал" зазначає, що на підтвердження укладення кредитного договору № 2745701 представником товариства до позовної заяви додано копії кредитного договору № 2745701 від 28.12.2021 року, паспорт споживчого кредиту, копія додатка №1 до договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту, які підписані електронним підписом із одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 , також надано копію анкети-заяви на кредит. В матеріалах справи наявна довідка про ідентифікацію клієнта, яка підтверджує, що клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір № 2745701 від 28.12.2021 року, отримала одноразовий ідентифікатор C279 та вказано номер телефону, на який відправлено ідентифікатор. Крім того, у довідці про ідентифікацію передбачено усі персональні дані відповідача, зокрема, РНОКПП та дату народження, що дає можливість її ідентифікувати. За вказаними у довідці про ідентифікацію відомостями можна точно встановити, кому саме було надіслано одноразовий ідентифікатор та ким підписано кредитний договір. Апелянт стверджує, що ОСОБА_1 була належним чином ідентифікована, отримала одноразовий ідентифікатор та використала його для підтвердження своєї згоди на умови договору. За доводами апелянта, згідно положень п. 2.1 кредитного договору, Товариство надає кредит у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту. Таким чином, як стверджує апелянт, зазначення повного номеру платіжної картки відповідача в кредитному договорі є неможливим. Товариство свої зобов`язання за кредитним договором виконало у повному обсязі, на підтвердження видачі кредитних коштів позивачем до позовної заяви долучено лист про перерахування коштів за вих. №2670-0403 від 04.03.2024 року, який містить всі необхідні реквізити та може вважатися первинним документом. За доводами апелянта, наданий позивачем розрахунок заборгованості за договором № 2745701 від 28.12.2021 року містить деталізовані щоденні нарахування процентів, що дозволяє встановити рух коштів та розмір заборгованості. Крім цього, позивачем було надано до суду першої інстанції всі кредитні документи, які було отримано позивачем від первісного кредитора на підтвердження заборгованості за даним кредитним договором. У сукупності із розрахунком, ці документи дозволяють повною мірою встановити умови кредиту та нарахування заборгованості, згідно кредитного договору. Доводи апеляційної скарги вказують, що Товариство свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі та надало відповідачу грошові кошти на споживчі потреби. Відповідач ОСОБА_1 , у свою чергу, порушила умови укладеного договору, відповідно до яких зобов`язалася погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та у порядку, визначених договором. Доводи апеляційної скарги зазначають, що відповідач погодила зі своєї сторони умови договору, підписавши його зміст без будь-яких застережень.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.1 статті 15, ч.1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Приписами статті 15 ЦК України регламентовано, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 статті 16 ЦК України.

Відповідно до приписів статті 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 статті 638 ЦК України).

За правилами ч.1 статті 205 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статей: 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 

Правилами ч.1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.2 статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1, ч.2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у т.ч. електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із приписами ч.1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Необхідно зазначити, що із прийняттям Закону України "Про електронну комерцію" №675-VIII (далі - Закон №675-VIII) від 03.09.2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Положеннями статті 3 Закону №675-VIII передбачено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до статей: 11, 12 Закону №675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 статті 11 Закону №675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статті 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 статті 11 Закону №675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII).

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін, електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

За правилами ч.1, ч.2 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на аркушах справи 13-18 міститься копія договору №2745701 від 28.12.2021 року, в якому зазначено його сторони: ТОВ "Лінеура Україна" та, як вказано у данному договорі: '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. Як вказує позивач у переліку документів, що додаються до позовної заяви: ''… 3. Засвідчена копія договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2745701 від 28.12.2021 року (електронний поданий в паперовій копії, оригінал знаходиться у позивача.'' 
При цьому, як вбачається із копії наданого позивачем вказаного вище договору, у ньому відсутні підписи сторін договору, в тому числі, і відсутнє проставлення цифрового підпису відповідача ОСОБА_1 . Крім того, згідно копії наданого позивачем вищезазначеного договору, даний договір укладено із '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. 

Відповідно до п.1.1. договору № 2745701 від 28.12.2021 року, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація споживача здійснюється при вході споживача в особистий кабінет, в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі, шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного: телефону споживача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу особистого кабінету. При цьому, споживач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Веб-сайту/ІТС Товариства. 

Пунктом 1.2. вказаного вище договору визначено, що на умовах, встановлених договором, Товариство надає споживачу кредит у гривні, а споживач зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Сума кредиту складає - 9 000 грн. Тип кредиту - кредит. Відповідно до п.1.3. договору, строк кредиту - 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - 30 днів. Відповідно до п.1.4. договору, стандартна процентна ставка становить 1,99% в день. 

Додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 2745701 від 28.12.2021 року встановлено таблицю обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної процентної ставки за договором про споживчий кредит (а.с.19).

Матеріали даної цивільної справи містять в собі копію паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчимй кредит) (Стандартизована форма) (а.с.11-12). У копії вказаного документу зазначено споживачем: '' ОСОБА_2 ''.

Із копії довідки про ідентифікацію, вбачається, що '' ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 2745701 від 28.12.2021 року, ідентифікована ТОВ "Лінеура Україна". У копії даної довідки зазначено: ''Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): С279, час відправки: 2021-12-28 11:54:25, номер телефону: НОМЕР_3 .'' (а.с.20).

Згідно із довідкою за вих. № 2670-0403 від 04.03.2024 року, виданою ТОВ "Універсальні платіжні рішення", перераховано суму 9 000 грн., номер транзакції в системі iPay.ua - 127766698, призначення платежу: зарахування на картку, маска картки НОМЕР_1 (а.с. 22).

Як вбачається із розрахунку заборгованості за договором № 2745701 від 28.12.2021 року про надання коштів на умовах споживчого кредиту, станом на 10.08.2023 року, сума заборгованості '' ОСОБА_2 '' перед ТОВ "Лінеура Україна" за період з 28.12.2021 року до 23.12.2022 року, становить: 40 935 грн. 62 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту - 8 990 грн. 90 коп., заборгованості за відсотками - 31 944 грн. 72 коп. (а.с.23-28, зворот). 

Згідно матеріалів справи, 10.08.2023 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" було укладено договір факторингу №ККЛУ-10082023 (а.с.29-32), у відповідності до умов якого, ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" за плату належні йому права вимоги, а ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників (а.с.33). Згідно з п. 1.1. договору факторингу № ККЛУ-10082023, на умовах, встановлених цим договором та у відповідності до гл.73 Цивільного кодексу України, фактор передає грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступає факторові права грошової вимоги (права вимоги) до боржників за кредитними договорами (портфель заборгованості). 

Згідно з п.1.2. договору факторингу № ККЛУ-10082023, внаслідок передачі (відступлення) права вимоги за цим договором, фактор заміняє клієнта у кредитних договорах, що входять до портфеля заборгованості, та набуває прав грошових вимог клієнта за цими кредитними договорами, включаючи право вимагати від боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань боржників за кредитними договорами.

Матеріали даної цивільної справи містять в собі копію акту прийому-передачі реєстру боржників від 10.08.2023 року до договору факторингу № ККЛУ-10082023 від 10.08.2023 року (а.с.34), а також копію платіжної інструкції про безготівковий переказ № 72296 від 10.08.2023 року (а.с.35).

Згідно із витягом з реєстру боржників до укладеного договору факторингу № ККЛУ-10082023, '' ОСОБА_2 '' має непогашену заборгованість перед ТОВ "Лінеура Україна" за кредитним договором № 2745701 від 28.12.2021 року в розмірі 40 935 грн. 62 коп. (а.с.33). 

Позивачем 12.09.2025 року було надіслано на ім`я '' ОСОБА_2 '' досудову вимогу про погашення заборгованості, за вих. № 22950326 від 12.09.2025 року, в розмірі 40 935 грн. 62 коп. (а.с.36).

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За правилами доказування, визначеними приписами статей: 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, яка регламентує оцінку доказів, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається із оскаржуваного заочного рішення суду першої інстанції від 03.12.2025 року, відмовляючи у задоволенні позовних вимог ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копію договору № 2745701 від 28.12.2021 року, довідку про ідентифікацію, довідку про переказ коштів та розрахунок заборгованості за цим договором. Проте, як зазначив суд першої інстанції, у матеріалах справи відсутні первинні бухгалтерські документи на підтвердження перерахування кредитних коштів на банківський картковий рахунок позичальника ОСОБА_1 у розмірі, зазначеному в кредитному договорі. Суд першої інстанції констатував, що ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" не надано суду копії меморіальних ордерів, заяв на видачу готівки, платіжних доручень, виписки по картковому рахунку, тощо. При цьому, із клопотанням до суду про витребування доказів, які становлять банківську таємницю, із банківських установ для підтвердження зарахування коштів на рахунок відповідача, сторона позивача не зверталась. Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт отримання грошових коштів відповідачем ОСОБА_1 від первісного кредитора за вказаним у позові кредитним договором, є недоведеним, що не тягне за собою передачу прав вимоги за договором факторингу, і відповідно, ненабуття позивачем - права вимоги за кредитним договором, укладеним із первісним кредитором

Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема, п.1 ч.1 даної статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із статтею 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

За приписами ч.1 статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 статті 519 ЦК України).

Відповідно до статті 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Згідно із положеннями статті 1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

В доводах апеляційної скарги ТОВ "Кредит-Капітал" зазначає, що на підтвердження укладення кредитного договору № 2745701 представником Товариства до позовної заяви було додано копії кредитного договору № 2745701 від 28.12.2021 року, який підписаний електронним підписом із одноразовим ідентифікатором ОСОБА_1 .

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; доказування не може грунтуватися на припущеннях. 

Відповідно до положень ч.1, ч.2, ч.3 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 3 Закону України ''Про електронну комерцію'' визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

За змістом частин: 3, 4, 6 статті 11 Закону України ''Про електронну комерцію'', електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. 

Відповідно до частини 12 статті 11 Закону України ''Про електронну комерцію'', електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Приписами статті 12 Закону України ''Про електронну комерцію'' регламентовано підпис у сфері електронної комерції.

Статтею 3 Закону України ''Про електронну комерцію'' визначено, що електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі логін-пароль, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (вебсайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах: від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 10.06.2021 року у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог приписів ч.4 статті 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на аркушах справи 13-18 міститься копія договору №2745701 від 28.12.2021 року, в якому зазначено його сторони: ТОВ "Лінеура Україна" та, як вказано у данному договорі: '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. Як вказує позивач у переліку документів, що додаються до позовної заяви: ''… 3. Засвідчена копія договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту №2745701 від 28.12.2021 року (електронний поданий в паперовій копії, оригінал знаходиться у позивача.'' 
При цьому, як вбачається із копії наданого позивачем вказаного вище договору, у ньому відсутні підписи сторін договору, в тому числі, і відсутнє проставлення цифрового підпису відповідача ОСОБА_1 . Крім того, згідно копії наданого позивачем вищезазначеного договору, даний договір укладено із '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. 

Матеріали даної цивільної справи містять в собі копію паспорту споживчого кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчимй кредит) (Стандартизована форма) (а.с.11-12). У копії вказаного документу зазначено споживачем: '' ОСОБА_2 ''.

Із копії довідки про ідентифікацію, вбачається, що '' ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , з якою укладено договір № 2745701 від 28.12.2021 року, ідентифікована ТОВ "Лінеура Україна". У копії даної довідки зазначено: ''Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): С279, час відправки: 2021-12-28 11:54:25, номер телефону: НОМЕР_3 .'' (а.с.20).

На підставі наведенного вище, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що позивачем не надано суду належних та достатніх, у розумінні приписів статей: 77, 80 ЦПК України, доказів на підтвердження укладення ТОВ "Лінеура Україна" договору №2745701 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.12.2021 року із ОСОБА_1 . Оскільки, як вбачається із копії наданого позивачем вказаного вище договору, у ньому відсутні підписи сторін договору, в тому числі, і відсутнє візуальне відображення одноразового ідентифікатора (алфавітно-цифрової послідовності), який за твердженнями позивача, було застосовано відповідачем, тобто, відсутнє проставлення цифрового підпису відповідача ОСОБА_1 , і у електронному вигляді вказаний документ позивачем суду не надано. Крім того, згідно копії наданого позивачем вищезазначеного договору, даний договір укладено із '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. При цьому, у всіх вищезазначених доданих позивачем до позовної заяви копіях документів, відповідача вказано, як '' ОСОБА_2 ''. Між тим, позов Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ''Кредит-Капітал" про стягнення заборгованості за кредитним договором, заявлено до ОСОБА_1 , і ні позовна заява, ні інші надані стороною позивача на підтвердження вимог заявленого позову документи, не містять в собі жодних застережень або зауважень щодо невірного написання прізвища та по батькові відповідача. 

Відповідно до приписів ч.1, ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 

Оскільки позивачем не надано доказів підписання електронним підписом з одноразовим ідентифікатором відповідачем ОСОБА_1 договору № 2745701 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 28.12.2021 року, відсутні підстави для задоволення вимог заявленого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Крім того, згідно копії наданого позивачем вищезазначеного договору, даний договір укладено із '' ОСОБА_2 (''Клієнт'')''. При цьому, у всіх вищезазначених доданих позивачем до позовної заяви копіях документів, відповідача вказано, як '' ОСОБА_2 ''. Між тим, позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія ''Кредит-Капітал" про стягнення заборгованості за кредитним договором, заявлено до ОСОБА_1 , і ні позовна заява, ні інші надані стороною позивача на підтвердження вимог заявленого позову документи, не містять в собі жодних застережень або зауважень щодо невірного написання прізвища та по батькові відповідача. 

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що у задоволенні вимог заявленого ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" до ОСОБА_1 позову про стягнення заборгованості за кредитним договором, необхідно відмовити, виходячи саме із зазначених вище мотивів та підстав. 

За даних обставин, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", підлягає залишенню без задоволення. При цьому, на думку апеляційного суду, заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03.12.2025 року, необхідно змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції даної постанови апеляційного суду. 

В іншій частині заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03.12.2025 року, необхідно залишити без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 369, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" - залишити без задоволення.

Заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2025 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції даної постанови апеляційного суду.

В іншій частині заочне рішення Талалаївського районного суду Чернігівської області від 03 грудня 2025 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 27.03.2026 року.

Головуючий: Судді: