КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 757/40105/24-ц
номер провадження: 22-ц/824/3893/2026
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),
суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А., 
за участю секретаря - Габунії М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2025 року у складі судді Головко Ю.Г., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК «АГЕНТ», третя особа: ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинення дії,
В С Т А Н О В И В:
У вересні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕК «АГЕНТ» (далі - ТОВ «ТЕК «АГЕНТ»), третя особа: ОСОБА_2 , у якому просив зобов`язати відповідача внести відомості про автомобіль марки BMW модель 330E, 2018 року випуску, VIN- НОМЕР_1 , транзитний номер НОМЕР_2 , до бази регіональних центрів головного сервісного центру МВС для реєстрації автомобіля на ім`я позивача.
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Скасовано заходи забезпечення позову, встановлені ухвалою судді Печерського районного суду міста Києва від 29 серпня 2024 року у справі №757/38441/24-ц, про накладення арешту на автомобіль марки BMW 3 SERIES 330E, модельний рік 2018, V-1998 см3, VIN- НОМЕР_1 , транзитний номер НОМЕР_2 .
Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що в оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що позивач не з`явився в судове засідання, тому позовна заява повертається позивачу. Поряд з цим суд першої інстанції зазначив, що судове засідання призначене на час, коли були повітряні тривоги. Так, 23 червня 2025 року під час повітряної тривоги доступ до суду був заборонений, через судову охорону, яка збирала документи від відвідувачів, було передано клопотання про витребування доказів. Вказує, що суд мав можливість без участі позивача задовольнити чи відмовити в задоволенні клопотання, а саме: 23 червня 2025 року і 13 жовтня 2025 року.
Вказує, що 13 жовтня 2025 року, у зв`язку з відрядженням він не зміг повідомити суд та сподівався про розгляд клопотання про витребування доказів, яке було надано суду без його участі. Таким чином, вважає ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2025 року неправомірною та такою, що порушує його конституційні права на захист інтересів в суді.
ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому просить її залишити без задоволення. Вказує, що у судові засідання, які були призначені: 28 квітня 2025 року, 23 червня 2025 року та 13 жовтня 2025 року позивач не з`являвся, заяв про відкладення справи до суду не надходило. Зазначає, що 13 жовтня 2025 року його представник заявила клопотання про розгляд клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування із сервісного центру МВС 5147 документів, на підставі яких спірний автомобіль був зареєстрований на ОСОБА_2 та зняття з нього арешту. Клопотання були розглянуті в судовому засіданні. Після цього його представник заявила клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача в судові засідання. Вважає, що суд першої інстанції на законних підставах застосував положення ст.ст. 223, 257 ЦПК України, відповідно до яких позовна заява залишається судом без розгляду у разі сукупності певних умов, а саме: належне повідомлення позивача про час та місце проведення судового розгляду; позивач повторно не з`явився у судове засідання; від позивача не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача - адвоката Лисенка Я.О., який з`явився в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно з положеннями ст.263 ЦПК Українисудове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.
Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що належним чином повідомлений позивач та його представник повторно не з`являлися у судові засідання, зокрема: 16 жовтня 2024 року, 04 березня 2025 року, 28 квітня 2025 року, 23 червня 2025 року та 13 жовтня 2025 року, не повідомили суд про причини неявки та не подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, що за імперативними вимогами ч.5 ст.223 та п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України зобов`язує суд залишити позов без розгляду.
Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Правовий аналіз п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України вказує на те, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки (двічі поспіль) позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. 
З матеріалів справи вбачається, що останні два судові засідання були призначені судом першої інстанції у даній справі на 26 серпня 2025 року о 11 год 00 хв. та 13 жовтня 2025 року о 12 год 30 хв.
Так, судове засідання, яке призначене на 26 серпня 2025 року о 11 год 00 хв. не відбулося у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншій справі, тому розгляд справи було призначено на 13 жовтня 2025 року о 12 год 30 хв., що підтверджується довідкою секретаря судового засідання та змістом судових повісток про виклик до суду (а.с.152-153).
Таким чином, розгляд даної справи 26 серпня 2025 року не відбувся не у зв`язку з нявкою позивача та його представника, а в зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншій справі. У зв`язку з цим судом першої інстанції було призначено нову дату судового засідання, а не відкладення розгляду справи через неявку сторони позивача.
За таких обставин, неявка позивача і його представника у судове засідання 13 жовтня 2025 року о 12 год 30 хв. не може вважатись повторною у розумінні п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції не вказав про призначення судового засідання на 26 серпня 2025 року та не зазначив про те, що розгляд справи було знято зі складу у зв`язку із зайнятістю головуючого судді в іншому судовому засіданні.
Щодо посилання суду першої інстанції на неявку сторони позивача в інші судові засідання, колегія суддів враховує, що для застосування п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України правове значення має виключно факт неявки позивача у двох останніх призначених поспіль судових засіданнях, тоді як обставини неявки або причини відкладення розгляду справи в інші дати самостійного правового значення для вирішення питання про залишення позову без розгляду не мають.
Наведені обставини свідчать про порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
Відповідно до положень ст.379 ЦПК Українипідставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі ст.379 ЦПК Україниз направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції з наведених вище підстав.
Керуючись ст.ст.374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах, 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. 
Ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 13 жовтня 2025 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів. У випадку проголошення лише вступної і резолютивної частини, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 13 березня 2026 року. 

Головуючий

Судді: