Справа № 405/819/20
Провадження № 1-кп/405/38/20

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 березня 2026 року

Подільський районний суд м. Кропивницького у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
при секретарях
судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження відомості про яке, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12019120020009349від 12.12.2019 за обвинуваченням
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця республіки Вірменія, громадянина України, не одруженого, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.09.2024 за ч.1 ст.115 та ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,
його захисника -адвоката ОСОБА_6 , 
прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

16.12.2019, близько 13.00 год., обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись у кімнаті психологічного навантаження відділу соціально – виховної та психологічної роботи із засудженими та ув`язненими ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» по вул. Куроп`ятникова, 50 у м. Кропивницькому, разом із потерпілою ОСОБА_10 , яка відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» відноситься до працівників правоохоронного органу, була у форменому одязі, знаходилась на своєму робочому місці, на ґрунті виниклого між ними конфлікту, не пов`язаного із виконанням потерпілою своїх службових обов`язків, почав виражатись у бік потерпілої ОСОБА_10 нецензурною лайкою, раптово наблизився до потерпілої та маючи умисел на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, наніс два удари правою рукою в область обличчя зліва потерпілій ОСОБА_10 , внаслідок чого спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді черепно – мозкової травми: струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин в ділянці лівої щоки з крововиливом в слизову щоки, які згідно висновку експерта 3 88/746 від 24.01.2020 відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, та показав, що потерпілу знає більше 10 років, у них були особисті відносини. Він її особисто не бив, ніколи б не підняв руку на жінку, це його моральні принципи, це не дозволяє йому його виховання. Що сталось у день події, він не пам`ятає. На запитання відмовився відповідати, пославшись на ст. 63 Конституції України. Зазначив, що погоджується зі своїм захисником, який, в свою чергу, в судовому зазначив, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 125 КК України та закрити кримінальне провадження за строками давності, на що обвинувачений згодний.
Суд після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження, аналізу та оцінки кожного доказу з точки зору належності допустимості та достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку у відповідності з вимогами ст. 94 КПК України, дійшов до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні умисних протиправних дій, наслідком яких стало заподіяння потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, підтверджується наступними доказами.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_10 показала, що вона працює на посаді психолога у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», обвинуваченого знає як особу, яка утримується у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор». 16.12.2019, приблизно о 12.00 год., вона стояла біля решітки, перед входом на другий поверх слідчого ізолятора, яка була зачинена. Обвинувачений ОСОБА_5 та ув`язнений ОСОБА_11 сказали черговій її відчинити. Після чого вони зайшли на 2 поверх, та обвинувачений голосно запросив її поговорити до її кабінету психолога, на дверях якого є табличка синього кольору з написом «психолог». Ув`язнені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зайшли до її кабінету на 2 поверх ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор». Обвинувачений ОСОБА_5 у підвищеному тоні почав говорити про якусь статтю про нього, яку нібито написала її подруга у соціальній мережі. Вона попросила обвинуваченого показати цю статтю, обвинувачений підійшов до неї та вдарив її двічі по обличчю кулаком, вона нажала «тривожну кнопку», одразу до її кабінету зайшли інші працівники слідчого ізолятора, пізніше прийшов начальник слідчого ізолятора, який попросив обвинуваченого та ув`язненого ОСОБА_11 вийти з кабінету, та вони вийшли. Начальник слідчого ізолятора повів її до оперативної частини на 1 поверх, там викликали поліцію та медичну допомогу. Коли приїхала швидка, її забрали до обласної лікарні. На відеозаписі вона може ідентифікувати себе у форменому одязі, обвинуваченого та працівників слідчого ізолятора, все відображено послідовно відповідно до подій 16.12.2019. З обвинуваченим вона познайомилась, коли він приїхав до слідчого ізолятора, він перебував на обліку у психолога, приходив до неї у кабінет, вона проводила з ним роботу як психолог, за результатами роботи, вона як психолог складала відносно нього медичні документи щодо стану тривожності, агресії. Ці документи містили як негативну, так і позитивну інформацію щодо обвинуваченого, та долучались до матеріалів його особової справи. У день події, 16.12.2019, планової роботи психолога з обвинуваченим не передбачалось. Зазначила, що нанесення їй тілесних ушкоджень обвинуваченим, не пов`язане із виконанням нею своїх службових обов`язків як психолога ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».
Рапортом поліцейського Кропивницького відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_13 від 16.12.2019 підтверджується, що 16.12.2029, о 13.36 год., надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.12.2019, о 13.34 год., за адресою: м. Кропивницький, вул. Куроп`ятникова, 50Б засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ст. 115 ч.ч.1,2, напав на співробітника СІЗО на прізвище ОСОБА_14 . 

(т.2 а.с. 160)

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 16.12.2019 підтверджується, що слідчий СВ Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_15 прийняв усну заяву від ОСОБА_10 про те, що 16.12.2019, близько 13.00 год., ув`язнений ОСОБА_5 , 1990 р.н., знаходячись у службовому кабінеті психолога РК № 2 ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» по вул. Кроп`ятникова. 50Б у м. Кропивницькому, наніс тілесні ушкодження працівникові вказаної установи ОСОБА_10 

(т.2 а.с. 161)

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 12019120020009349 від 16.12.2019, підтверджується що до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про те, що 16.12.2019, о 13.36 год. в Кропивницький ВП надійшло повідомлення про те, що 16.12.2019, о 13.34 год., за адресою: м. Кропивницький, вул. Куроп`ятникова, 50Б («Кропивницький слідчий ізолятор»), засуджений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наніс кулаком руки удари в область обличчя працівнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», чим спричинив їй тілесні ушкодження, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 345 КК України. 
(т.159 а.с. 2)

Довідкою відділу контролю за виконанням судових рішень ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» на ОСОБА_5 підтверджується, що ОСОБА_5 прибув до Кропивницького слідчого ізолятора 10.07.2018. Затриманий 09.07.2018 Кропивницьким ВП ГУНП в Кіровоградській області за вчинені злочини, передбачені ч. 1 ст. 115 ч. 2 ст. 15 п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України. Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 06.11.2019 продовжений строк тримання під вартою до 04.01.2020.

(т.2 а.с. 185-187)

Довідкою старшого інспектора відділу по роботу з персоналом ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» ОСОБА_16 від 30.01.2020 підтверджується, що старший лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_10 проходить службу в органах Державної кримінально – виконавчої служби України з 25.11.2024 (наказ Управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області від 25.22.2015 № 90/ос) та перебуває на посаді психолога відділу соціально - виховної та психологічної роботи ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» з 25.11.2014 по теперішній час, та її посадова інструкція № 37/19 психолога відділу соціально - виховної та психологічної роботи ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

(т.2 а.с. 182-184)

Протоколом огляду місця події від 16.12.2019 з фототаблицею підтверджується, що у присутності двох понятих слідчим був оглянутий кабінет психолога РК № 2 ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» по вул. Кроп`ятникова. 50Б у м. Кропивницькому.

(т.2 а.с. 162-164)

Протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 18.12.2019 підтверджується, що слідчим був проведений слідчий експеримент в присутності двох понятих, з участю потерпілої ОСОБА_10 , під час якого потерпіла показала, що 16.12.2019, близько о 13.00 год., знаходячись біля свого службового кабінету на другому поверсі у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» по вул. Кроп`ятникова. 50Б у м. Кропивницькому, вона побачила, що по сходах з першого поверху підіймаються слідчо – арештовані ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , які голосно розмовляли. ОСОБА_5 сказав черговій, щоб та відчинила двері. Коли ОСОБА_17 побачив її, одразу почав виказувати претензії про те, що нібито вона пише на нього рапорти у зв`язку із службовими обов`язками та нібито її знайома написала якусь статтю про нього та виклала її в Інтернет. Після цього ОСОБА_5 сказав, щоб вони зайшли у її кабінет поговорити, на що вона погодилась, та вона, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 зайшли до її службового кабінету. Вона сіла на стілець за свій стіл, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 сіли на диван. ОСОБА_12 сказав ОСОБА_11 , щоб той зачинив двері кабінету. Після ОСОБА_12 продовжив кричати на неї та виказувати ті ж претензії, як вона зрозуміла, у зв`язку із тим, що вона займає посаду психолога у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», має доступ до інформації про нього, яку повідомила своїй знайомій, а та виклала її в інтернет. Крім того, він скаржився на неї, висловлюючись нецензурною лайкою, що вона пише на нього погані рапорти. Після чого, ОСОБА_12 підвівся та наблизився до неї. Вона також підвелась, знаючи, що він агресивний, і у випадку чого, захиститись. Він дістав свій мобільний телефон, протягнув його їй та сказав, щоб вона читала з його рук. В той момент, коли вона нахилилась, щоб прочитати те, що він їй показує, ОСОБА_12 , стоячи навпроти неї, наніс їй один удар кулаком правої руки в область обличчя зліва. Від удару вона відчула різкий біль, почала паморочитись голова, вона відшатнулась назад, та одразу натиснула тривожну кнопку. Він намагався її штовхати та вона захищаючись, намагалась тримати його руки. Після чого ОСОБА_12 наніс їй ще один аналогічний удар збоку. Вона дуже голосно кричала, щоб він її не бив та припинив свої дії. Через декілька хвилин до її кабінету зайшов корпусний РК №2 ОСОБА_18 та працівник СІЗО ОСОБА_19 в наказному тоні сказав викликати начальника СІЗО, так як він її зараз вб`є. Працівники СІЗО вийшли з кабінету, а ОСОБА_12 продовжив погрожувати розправою їй та її сім`ї. ОСОБА_11 стояв поруч і нічого не робив, якийсь час заспокоював ОСОБА_12 . Потім прийшов начальник СІЗО ОСОБА_20 з оперуповноваженим СІЗО ОСОБА_21 , ОСОБА_12 продовжив погрози у її адресу та потім вийшов із кабінету. Її забрав ОСОБА_20 , вони пішли до адмінкорпусу СІЗО, де було викликано поліцію. Після побиття їй стало погано та вона викликала швидку допомогу. 
Під час слідчого експерименту потерпіла з участю статиста змоделювала ситуацію, яка склалася. 
(т.2 а.с. 166-169)

Протоколом огляду предмету від 23.02.2019 підтверджується, що слідчим у присутності понятих був оглянутий паперовий конверт, всередині якого знаходився оптичний диск, на якому знаходиться 2 відеофайли, на яких зафіксовано відеозйомку з камер спостереження коридору ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор». На першому відеофайлі зафіксовано, що в коридорі ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» стоять потерпіла ОСОБА_10 та інша жінка, одягнена у форму типу «камуфляж». На 5 хв. 15 с. відео видно, що потерпіла ОСОБА_10 заходить до кабінету та за нею до кабінету заходять обвинувачений ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_22 , який зачиняє двері. Далі в коридорі з`являється чоловік у форменому одязі типу «камуфляж», після чого у коридорі з`являються ще 2 чоловіки у ідентичному форменому одязі та рухаються по коридору та зупиняються біля кабінету, в який зайшли потерпіла, обвинувачений та ОСОБА_23 . На 9 хв. 28 с. видно, як один з чоловіків у форменому одязі відчиняє двері та заходить до цього кабінету. За ним заходить ще один чоловік у форменому одязі та зачиняє двері. На другому відеофайлі зафіксовано, що з кабінету виходять обвинувачений ОСОБА_5 , засуджений ОСОБА_22 та три чоловіки у форменому одязі та йдуть по коридору. На 2 хв. 55 с. з кабінету виходить потерпіла ОСОБА_10 та зупиняється на мить в коридорі. Після чого у супроводі двох чоловіків у форменому одязі заходить у двері напроти. 

(т.2 а.с. 190-192)

Довідкою КНП «Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради» від 16.12.2019 підтверджується, що потерпіла ОСОБА_10 зверталась до приймального відділення 16.12.2019 з приводу надання медичної допомоги, діагноз: забій обличчя зліва, ЗЧМТ, струс головного мозку.
(т.2 а.с. 165)

Висновком експерта від 17.12.2019 № 746 підтверджується, що у потерпілої ОСОБА_10 мались тілесні ушкодження у вигляді черепно – мозкової травми: струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин в ділянці лівої щоки з крововиливом в слизову щоки. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом, орієнтовна давність виникнення вказаних ушкоджень становить біля 1 доби до моменту огляду та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 діб. Тілесне ушкодження утворилось від не менше одного травматичного впливу. Враховуючи локалізацію ушкоджень, виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину. Тілесні ушкодження не характерні для утворення їх від дії власноручно. 

(т.2 а.с. 171-172)

Висновком експерта від 24.01.2020 № 88/746 підтверджується, що у потерпілої ОСОБА_10 мались тілесні ушкодження у вигляді черепно – мозкової травми: струсу головного мозку, гематоми м`яких тканин в ділянці лівої щоки з крововиливом в слизову щоки. Дані тілесні ушкодження утворились від травматичного контакту з тупим об`єктом, орієнтовна давність виникнення вказаних ушкоджень становить біля 1 доби до моменту огляду та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 діб. Тривале перебування потерпілої ОСОБА_10 на амбулаторному лікуванні не обумовлене тяжкістю спричинених тілесних ушкоджень. Тілесне ушкодження утворилось від не менше одного травматичного впливу. Враховуючи локалізацію ушкоджень, виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на площину. Механізм тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_10 не суперечить механізму, на який вказала потерпіла ОСОБА_10 в протоколі проведення слідчого експерименту за її участі від 18.12.2019.

(т.2 а.с. 178-179)

Приведені вище та досліджені судом письмові джерела доказів є належними та допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України, повністю узгоджуються між собою та містять в собі фактичні дані, які вказують на місце, час, спосіб вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 умисних протиправних дій, наслідком яких стало заподіяння потерпілій ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Судом ретельно досліджені показання обвинуваченого, надана їм оцінка у співвідношенні з усією сукупністю досліджених та оцінених доказів та зроблений висновок, що показання обвинуваченого з фактичних обставин справи є недостовірними, вони викривлюють фактичні обставини події, не узгоджуються з усією сукупністю зібраних доказів, протирічать їм, мають на меті полегшити свою участь у даному кримінальному провадженні. Показання обвинуваченого є неповними, непослідовними у викладенні фактичних обставин справи, в них наявні суттєві протиріччя, та вони не узгоджуються з усією сукупністю зібраних та досліджених доказів.
Також суд вважає доводи захисника обвинуваченого про те, що оптичний диск, на якому знаходяться 2 відеофайли, наданий як доказ стороною обвинувачення, є недопустимим доказом, оскільки був отриманий слідчим за його запитом від начальника ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», а не шляхом отримання тимчасового доступу, безпідставними, оскільки Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає від слідчого здійснювати збирання доказів виключно шляхом отримання тимчасового доступу до них. У разі, коли особа, у розпорядженні якої перебувають речі, документи та інші матеріали, які мають доказове значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, висловлюючи своє волевиявлення, добровільно надає їх слідчому, це не свідчить про здобуття таких доказів органом досудового розслідування у позапроцесуальний спосіб і не є підставою для визнання їх недопустимими.
Зазначене узгоджується з постановою ККС ВС від 03.10.2023 у справі № 596/509/22. 
Після аналізу та дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, суд приходить до наступних висновків.
Обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, яке кваліфікується, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків.
Основним безпосереднім об`єктом цього кримінального правопорушення є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим обов`язковим об`єктом - психічна та фізична недоторканність працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів.
Об`єктивна сторона цього кримінального правопорушення може бути виражена у погрозі знищенням чи пошкодженням майна, вбивством, застосуванні насильства, незалежно від того, чи є погроза дійсною і реальною, а також у заподіянні побоїв, спричиненні тілесних ушкоджень працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам.
Суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення характеризується прямим умислом, поєднаним зі спеціальним мотивом, а саме у зв`язку із виконанням працівником правоохоронного органу службових обов`язків. 
Відповідно до усталеної судової практики насильством щодо працівника правоохоронного органу у значенні ст. 345 КК України, є активна фізична протидія виконанню працівником правоохоронного органу його законних повноважень. Таким чином, виходячи з цієї позиції, для кваліфікації дій обвинуваченої особи за ч. 2 ст. 345 КК, обвинувачення має довести об`єктивну та суб`єктивну сторони діяння, а саме, наявність певного активного фізичного впливу з боку обвинуваченої особи, так і спрямованість її умислу саме на втручання у законну діяльність працівника правоохоронного органу та протидію (перешкоджання) належному виконанню ним своїх службових повноважень.
Втім, із установлених судом фактичних обставин кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 , яка була працівником правоохоронного органу, легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, внаслідок виниклого між ними конфлікту, не пов`язаного із виконанням потерпілою своїх службових обов`язків, що було підтверджено потерпілою ОСОБА_10 під час її допиту в судовому засіданні.
Стороною обвинувачення не надано належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження мотиву у діях обвинуваченого ОСОБА_5 заподіяти потерпілій ОСОБА_10 легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням потерпілою службових обов`язків, що дає підстави для висновку про відсутність у діях обвинуваченого спеціального мотиву як обов`язкової складової суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 були зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілої ОСОБА_10 і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому, містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки кримінального правопорушення проти здоров`я особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, – за ч. 2 ст. 125 КК.
Суд після встановлення фактичних обставин справи дійшов висновку про кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. При цьому суд вмотивовує свої висновки щодо кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 125 КК України шляхом співставлення ознак установленого злочинного діяння та ознак кримінального правопорушення, передбаченого кримінальним законом, та формулюванням висновку про їх відповідність.
Так, умисел обвинуваченого був спрямований на заподіяння потерпілій тілесного ушкодження, про що свідчить його поведінка до, під час події та після неї, характер та інтенсивність дій обвинуваченого, його локалізація, спосіб заподіяння тілесного ушкодження, причини припинення злочинних дій, ставлення обвинуваченого до долі потерпілої після заподіяння їй ударів.
При цьому обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, допускав можливість заподіяння потерпілій тілесного ушкодження будь-якої тяжкості, у тому числі і легкого, та бажав його заподіяти, передбачав настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій. Між заподіяним обвинуваченим потерпілій легкого тілесного ушкодження та суспільно небезпечним наслідком у вигляді короткочасного розладу здоров`я потерпілої є прямий причинний зв`язок.
Мотивом заподіяння легкого тілесного ушкодження потерпілій є виниклий конфлікт між обвинуваченим та потерпілою, а метою злочину - заподіяння тілесного ушкодження потерпілій.
Суд, при призначенні обвинуваченому покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах встановлених санкцією ч. 2 ст. 125 Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що обвинувачений вчинив умисний кримінальний проступок проти здоров`я особи.
Також, суд при призначенні покарання, враховує особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, раніше судимий вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 06.09.2024 за ч.1 ст.115 та ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років, на обліку в наркологічному та психіатричному диспансері не перебуває.
Також, суд при призначенні обвинуваченому покарання, враховує відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.
Таким чином, суд, з урахуванням вимог п. 1,2,3 ч. 1 ст. 65 КК України наведених вище, дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання в середній межі санкції ч.2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт, та вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. 
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.
Суд кваліфікував протиправні дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 125 КК України, вчинені ним 16.12.2019.
Санкція ч. 2 ст. 125 КК України як редакції станом на 16.12.2019, так і станом на 23.03.2026, встановлює найбільш суворе покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, тобто, відповідно до редакції ст. 12 КК України станом на 16.12.2019 зазначене кримінальне правопорушення було злочином невеликої тяжкості, а відповідно до редакції ст. 12 КК України станом на 23.03.2026 – є кримінальним проступком.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 16.12.2019, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки – у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України в редакції станом на 23.02.2026, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення, і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.
Таким чином, можливе застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, як станом на 16.12.2019, так і станом на 23.03.2026, оскільки, в даному випадку, не протирічить принципу зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі, який передбачений ст. 5 КК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 125 КК України було вчинено обвинуваченим 16.12.2019 і перебіг, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України (як в редакції станом на 16.12.2019, так і в редакції станом на 23.03.2026), трирічного строку давності не переривався і не зупинявся, та обвинувачений не заперечував на його звільненні від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 2, 100, 371- 376, 392-395 КПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_5  від призначеного покарання за даним вироком відповідно до вимог ст. ст. 49, 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.
Речові докази: паперовий конверт, в якому знаходиться оптичний DVD – R диск з відеозаписом з камер внутрішнього спостереження з коридору ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» по вул. Куроп`ятникова, буд. 50б у м. Кропивницькому - після набрання вироком законної сили залишити, зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд м. Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, захиснику, прокурору.
Копію вироку не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам кримінального провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя Подільського районного суду 
міста Кропивницького ОСОБА_24