УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №935/544/24 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О. 
Категорія 42 Доповідач Талько О. Б. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Талько О.Б., 
суддів: Коломієць О.С., Шевчук А.М. 

розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення учасників справи) в м. Житомирі цивільну справу № 935/544/24 за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Універсал Банк" на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 7 серпня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Василенка Р. О.,-

в с т а н о в и в:

У лютому 2024 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначив, що 6 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг 
Згідно з умовами укладеного договору відповідачці надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок у розмірі 60 000 грн., спеціальним платіжним засобом якого є відповідна платіжна картка.
Вказав, що свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі та надав можливість відповідачці розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак відповідачка зобов`язання за вказаним договором не виконала, у зв`язку з чим на 07.11.2023 року утворилась заборгованість у розмірі 78 064,63 грн., яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).
Таким чином, просив стягнути із ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання банківських послуг 16 січня 2020 року у розмірі 78 064,63 грн.
Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 7 серпня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що при вирішенні спору судом не досліджений механізм отримання банківських послуг проєкту Monobank, а також процедуру ознайомлення споживача з Умовами, Правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. Таким чином суд дійшов до помилкового висновку про те, що відповідачка не була ознайомлена із вказаними Умовами, Правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, Тарифами, Таблицею розрахунку вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту.
Звертає увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 не надала доказів на спростування наданого розрахунку заборгованості . Будучи повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не надала суду контррозрахунку суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи інший доказ, зокрема, висновок відповідної експертизи, який би спростував наданий банком розрахунок. Відтак, стверджує, що відсутні підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 16 січня 2020 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, за якою просила АТ «Універсал Банк» відкрити їй відповідний поточний рахунок у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт, вказаний в мобільному додатку.
Положеннями анкети-заяви визначено, що ця анкета-заява разом із Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal Bank, таблицею обчислення вартості кредиту і паспортом споживчого кредиту та тарифами складають договір про надання банківських послуг.
Відповідно до довідки АТ «Універсал Банк» від 06.01.2024 року розмір встановленого ОСОБА_1 кредитного ліміту за поточним рахунком № НОМЕР_1 становить 60000 грн.
Обгрунтовуючи вимоги, позивач надав суду розрахунок, який містить інформацію про те, що станом на 7 листопада 2023 року заборгованості за вказаним договором становить 78064 грн. 63 коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надав доказів, які б свідчили про те, що стррони узгодили умови кредитування.
Такий висновок суду є вірним, виходячи з наступного. 
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Як передбачено ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із ч.1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Разом з тим, відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
За змістом ст.76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 16 січня 2020 року підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг ПАТ "Універсал банк". Також, у заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця заява разом із Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення.
При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів, що саме ці Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг, які містять Паспорт споживчого кредиту «картка Monobank» та Таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача, та Тарифи за карткою «Monobank» розуміла відповідачка, ознайомилася та погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву до договору надання банківських послуг, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати відсотків, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Натомість, підписана відповідачкою анкета-заява, окрім анкетних даних останньої, не містить жодних даних про умови кредитування, зокрема, щодо розміру тіла кредиту, строку кредитування та розміру відсотків.
Отже, виходячи з вищенаведеного, у даному випадку неможливо застосувати до спірних правовідносин правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача могли неодноразово змінюватися самим АТ «Універсал Банк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Умови і правила обслуговування фізичних осіб у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За вказаних обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила обслуговування фізичних осіб, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про кредитний ліміт, строк кредитування та розмір й порядок нарахування відсотків, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Аналогічна позиція викладена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, де вказано, що витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети, яка не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Тобто, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді істотні умови договору.
Таким чином, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні вимог АТ «Універсал Банк» є вірним. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. 
Керуючись ст.367, 368, 374, 375, 381, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного Товариства «Універсал Банк» залишити без задоволення, а рішення  Коростишівського районного суду Житомирської області від 7 серпня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

Головуюча Судді: