Справа № 175/7482/25
Провадження № 2/175/1734/25
РІШЕННЯ 
Іменем України
"06" березня 2026 р. с-ще Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Зубченка Б.С., представника позивача адвоката Охмака М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , служба у справах дітей виконавчого комітету Сурсько - Литовської сільської територіальної громади, служба у справах дітей Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 14.10.2010 року ОСОБА_4 уклала шлюб із ОСОБА_2 . У зазначеному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 . За період подружнього життя відповідач належним чином не виконував своїх батьківських обов`язків щодо ОСОБА_3 , а також вчиняв психологічне та фізичне насильство стосовно своєї дружини. 25.06.2012 року шлюб між подружжям було розірвано, після чого дитина залишилася проживати разом із матір`ю. При цьому відповідач не забезпечував матеріального утримання доньки, у зв`язку з чим мати була змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів. У подальшому ОСОБА_5 померла, після чого ОСОБА_3 стала проживати разом із позивачкою, яка є рідною бабусею дитини. Водночас відповідач матеріальної допомоги не надає, життям дитини не цікавиться, спілкування з нею не підтримує та участі у її вихованні не бере. Посилаючись на тривале ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, позивачка звернулася до суду з даним позовом про позбавлення його батьківських прав.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2025 року вказаний позов було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків. У визначений судом строк позивачем виконані вимоги ухвали суду.
Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 08.07.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.
11.09.2025 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві відповідач зазначив, що громадянка ОСОБА_1 , яка звернулася до суду в інтересах позивачки, не є її законним представником, оскільки до позовної заяви не додано документів, що підтверджують наявність відповідних повноважень. Крім того, відповідач заперечив доводи позову щодо нібито жорстокого поводження з колишньою дружиною, вказавши на відсутність будь-яких підтверджуючих доказів, зокрема звернень до правоохоронних органів чи фіксації відповідних фактів. Також відповідач не погодився з твердженнями щодо наявності у нього судимостей та погіршення стану здоров`я колишньої дружини, зазначивши, що такі обставини належними доказами не підтверджені. Водночас відповідач повідомив, що не заперечує щодо можливості позбавлення його батьківських прав, оскільки вважає доцільним оформлення опіки над дитиною її бабусею, та просив суд ухвалити рішення на власний розсуд.
Ухвалою судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2025 року замінено третю особу у справі на орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради.
18.11.2025 року ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області було закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.
У судовому засіданні представник позивача підтримав обставини викладені в позовній заяві та просив її задовольнити
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 05.04.2011 року, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_3 , про що складено актовий запис №112. Батьком дитини записаний ОСОБА_2 , матір`ю – ОСОБА_5 . 
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 17.02.2016 року, про що зроблено актовий запис №155.
З наданої вимоги Шевченківського ВП ГУНП у Львівській області від 28.03.2016 року вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема 09.01.2004 року та 11.01.2005 року, за ст. 104, ч. 2, 3 ст. 185 КК України.
16.10.2018 року між ОСОБА_1 , яка є рідною бабусею ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 було укладено угоду, якою сторони врегулювали питання щодо місця проживання дитини, її подальшого навчання, порядку та умов зустрічей батька з донькою, надання матеріальної допомоги, а також участі батька у фізичному, моральному, культурному та психологічному розвитку дитини.
Згідно довідки №217 виданої директором середньої загальноосвітньої школи №97 м. Львова вбачається, що ОСОБА_3 за період з 2024 року по 2025 рік навчалася в 8-Г класі середньої загальноосвітньої школи №97 м. Львова.
Відповідно до відомостей з реєстру Львівської міської територіальної громади про кількість зареєстрованих осіб №190029 від 15.04.2025 року, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації від 01.08.2019 року (строк дії до 03.07.2026 року), встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 , мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей. 
З наданих копій посвідчень серії НОМЕР_4 та НОМЕР_5 , виданих Управлінням соціального захисту населення Дніпровської районної державної адміністрації 01.08.2019 року на ім`я ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вбачається, що вказані особи мають право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей.
Згідно висновку про комплексну психолого-педагогічну оцінку розвитку особи від 21.08.2025 року за №ІРЦ-85810/2025/644067, виданого КУ «Інклюзивно-ресурсний центр №3 Дніпровської міської ради, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , має соціоадаптаційні труднощі – ІV ступеня прояву та інтелектуальні труднощі – ІІІ ступеня прояву.
24.09.2025 року Службою у справах дітей виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області був складений акт обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за якою проживають ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_11 . За результатами обстеження було встановлено, що умови проживання для дітей задовільні, у будинку пічне опалення, водопостачання, енергопостачання, у дітей є місце для сну, гаджети для навчання, одяг у достатній кількості.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2025 у справі № 466/5689/25 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31.01.2013 року у справі № 1328/9328/12. Рішенням було ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на її утримання у розмірі 5000, 00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення нею повноліття. 
На підставі вказаного рішення 27.10.2025 року Шевченківським районним судом м. Львова був виданий виконавчий лист №466/5689/25. 
29.08.2025 року адвокатом Охмаком М.В. був спрямований адвокатський запит в інтересах неповнолітнього стягувача – ОСОБА_3 до Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за вих. №102, щодо надання інформації за ВП №38287088 від 03.06.2013 року. 
10.09.2025 року Слобожанським ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на запит щодо ВП №38287088, було надано відповідь за вих. №28.1/113512, якою повідомлено, що станом на 10.09.2025 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа 1328/9328/12 від 15.05.2013 року у відділі не перебуває.
29.10.2025 року адвокатом Охмаком М.В. була направлена заява за вих. №138 до державного виконавця Слобожанського ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Статьєвій А.В., щодо невідкладного відкриття виконавчого провадження з примусового стягнення аліментів та вжиття заходів по негайному реагуванню на адвокатські запити від 29.08.2025 року за вих. №102.
Слобожанським ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) на запит щодо ВП №38287088, 30.10.2025 року повідомлено, що на виконанні у Слобожанському відділі ДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження ВП №38287088 з виконання виконавчого листа №1328/9328/12 від 15.05.2013 року виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 . Зазначене виконавче провадження було завершено 17.03.2014 року на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (статті Закону зазначено в редакції, який діяв на момент вчинення виконавчої дії). Станом на 30.10.2025 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа 1328/9328/12 від 15.05.2013 року у відділі не перебуває.
06.02.2026 року за результатами звернення адвоката Охмака М.В. від 29.10.2025 року Слобожанським ВДВС у Дніпровському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надано відповідь за вих. №21390, якою зазначено, що вказаний у заяві виконавчий документ не був прийнятий до виконання, так як АДРЕСА_2 не відноситься до Дніпровського району. Керуючись п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» головним державним виконавцем відділу 03.11.2025 року винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, яке разом з виконавчим документом № 466/5689/25 (пров. 2/466/2558/25) від 27.10.2025 виданого Шевченківським районним судом м. Львова було направлено на адресу стягувача.
17.01.2026 року Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради, як органу опіки та піклування було складено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . З наданого висновку встановлено наступне. Відділом «Служба у справах дітей» Шевченківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради обстежено умови проживання неповнолітньої ОСОБА_11 . Встановлено, що для дитини створено належні умови для проживання. Дівчинка має належним чином облаштовану окрему кімнату. Забезпечена одягом та взуттям відповідно до сезону та іншими необхідними речима. Батько дитини, ОСОБА_2 з сім`єю не проживає, участі у вихованні дитини участі не приймає, з класним керівником на зв`язок не виходить, на батьківські збори не приходить та не цікавиться успішністю дитини. Крім того, за інформацією Служби у справах дітей виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області при спілкуванні з ОСОБА_2 з`ясовано, що контакт з донькою відсутній. Питання щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 також розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Сурсько-Литовської сільської ради 02.10.2025 року на якому ОСОБА_2 зазначив, що розуміє, що приділяв мало уваги доньці, відстань також не на користь у відносинах з дочкою. При спробі спілкування з донькою налагодити відносини не виходить, так як приймав мало участі у долі доньки, тому розуміючи всю відповідальність у ситуації не заперечуватиме щодо позбавлення його батьківських прав.
Вирішуючи спір по суті, суд виходив з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.
Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Згідно з ч. ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину.
Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
Згідно ч. 1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
У відповідності до ст. 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.
Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування необхідно вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не піклується про фізичний та духовний розвиток доньки, матеріальної допомоги не надає, не забезпечує її усім необхідним, що свідчить про свідоме нехтування його батьківськими обов`язками та байдуже ставлення до дитини.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, надавши оцінку доказам у справі, з урахуванням інтересів дитини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Суд звертає увагу, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 24.09.2025 року у справі № 466/5689/25 було змінено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 31.01.2013 року у справі № 1328/9328/12, та визначено їх розмір у твердій грошовій сумі - 5000 грн щомісячно.
На підставі викладеного, суд доходить висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо стягнення аліментів у межах розгляду даної справи, оскільки зазначене питання вже було вирішено судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України та положення Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76-81, 89, 259, 265, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) батьківських прав відносно ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_7 ).
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_8 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп.
Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель