"02" березня 2026 р.     

Справа №642/5737/25
Провадження № 2/642/160/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2026 року Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - Бородіної О.В.,
з участю секретаря – Брус М.М.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківводоканал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, -
ВСТАНОВИВ:

Представник Комунального підприємства «Харківводоканал» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 25 867 грн. 10 коп., та понесені судові витрати.
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, облік нарахувань та оплат за які здійснюються за абонентським особовим рахунком № НОМЕР_1 . Однак в порушення приписів чинного законодавства свого обов`язку щодо проведення оплати за надані послуги у повному обсязі не здійснюють, внаслідок чого у них перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 25 867 грн 10 коп., із них:
- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2016 по 31 липня 2025 у розмірі 15213 грн 86 коп;
- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2016 по 31 липня 2025 у розмірі 8318 грн 90 коп.
- за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 1125 грн 94 коп; 
- за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп;
- за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 576 грн 84 коп..
26 вересня 2025 року ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова провадження у справі відкрито в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
01 грудня 2025 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві зазначила, що вона дійсно зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але не проживає за місцем реєстрації з 2002 року, тому відповідно не користувалась послугами холодного водопостачання та водовідведення за період з 01.04.2016 по 31.07.2025. Крім того, з 2022 року по сьогодні ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою разом з дитиною до сел. Лиманівка ( раніше Панютине ) Лозівського району Харківської області.
Від представника позивача відповідь на відзив не надходила.
Відповідач ОСОБА_1 щодо розгляду справи повідомлялась належним чином. Копія ухвали про відкриття провадження по справі направлялася відповідачу за місцем її реєстрації. Крім того, відповідача неодноразово було повідомлено про розгляд даної справи через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Будь-яких заяв на адресу суду ОСОБА_1 не подавала.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Згідно вимог абз. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 № 2189-VIII, введеного в дію з 01.05.2019, п. 37«Правил надання послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2019 № 690 споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до абзацу 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» від 10.01.2002 № 2918 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги з централізованого водопостачання і з централізованого водовідведення.
Так, судом було встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова.
Згідно Розрахунку суми заборгованості відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 .
За даним особовим рахунком наявна заборгованість у розмірі 25 867 грн 10 коп., із них:
- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2016 по 31 липня 2025 у розмірі 15213 грн 86 коп;
- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2016 по 31 липня 2025 у розмірі 8318 грн 90 коп.
- за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 1125 грн 94 коп; 
- за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп;
- за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 576 грн 84 коп.
Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875 від 24.06.2004 споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» №2918 від 10.01.2002 споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.
Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 №630, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць; плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.
Постановою КМУ від 21.08.2019 № 808 встановлений граничний розмір плати за абонентське обслуговування у розрахунку на одного абонента для комунальних послуг, що надаються споживачам за індивідуальними договорами про надання комунальних послуг або за індивідуальними договорами з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання комунальних послуг. Граничний розмір плати за абонентське обслуговування застосовується окремо за кожною комунальною послугою (постачання теплової енергії; постачання гарячої води; централізоване водопостачання; централізоване водовідведення; поводження з побутовими відходами) виконавцями послуг, що нараховують плату за абонентське обслуговування згідно з відповідними договорами.
Згідно зі ст.67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.
За змістом Закону України «Про питну виду та питне водопостачання» суб`єктами відносин у сфері питної води, питного водопостачання є: органи державної влади, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання; органи місцевого самоврядування, до сфери управління яких належать об`єкти питного водопостачання; підприємства питного водопостачання; споживачі питної води (ст. 4).
Послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України "Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання" на підставі договору з: підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням; підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов`язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання; об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об`єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання на підставі укладених ними договорів; власниками будинків, що перебувають у приватній власності; індивідуальними і колективними споживачами житлово-комунальних послуг, визначеними Законом України "Про житлово-комунальні послуги". Порядок надання споживачам послуг з питного водопостачання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства (ст. 19).
Споживачі питної води зобов`язані: своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання (ст. 22).
Згідно із Законом України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Обов`язок споживачів своєчасно сплачувати за житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом, передбачений ст. 68 ЖК України.
Отже, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги з надання послуг централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, а також за абонентське обслуговування та обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Але, відповідачі отримуючи послуги з центрального водопостачання та водовідведення їх не оплачують, у зв`язку з чим і утворилась заборгованість в сумі у розмірі 25 867 грн 10 коп..
У свою чергу заявник щомісяця направляє споживачам рахунки за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення із зазначенням нарахувань за надані послуги та суми боргу.
Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з частиною 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).
За положеннями частини 1 статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
В пункті 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зазначено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що заборгованість до теперішнього часу боржниками не погашена. 
Заперечення відповідача ОСОБА_2 про те, що вона не повинна сплачувати за надані послуги, адже проживала за іншими адресами, а тому підстави для стягнення заборгованості позивачем за надані комунальні послуги відсутні є необґрунтованими з огляду на таке.
У відповідності до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.07.2023 № 2189-VIII ( надалі Закон № 2189-VIII) та частини першої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, чинного на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-IV) надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3статті 20 Закону № 1875-ІV, пунктом 5 частини 2статті 7 Закону № 2189-VIII обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений устатті 32 Закону України № 1875-IV, якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Розмір плати за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється залежно від капітальності, рівня облаштування та благоустрою.
Відповідно до частин 1статті 9 Закону № 2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
Відповідно до ч.3 ст.9 Закону № 2189-VIII дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Обов`язок щодо оплати власниками квартир та споживачами житлово-комунальних послуг, крім вищенаведених положень законодавства, закріплений також устатті 162 ЖК України.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 30жовтня 2013 року в справі № 6-59цс13 і від 20 квітня 2016 року в справі № 6-2951цс15, та у постановах Верховного Суду від 26 вересня 2018 року в справі № 750/12850/16-ц і від 06 листопада 2019 року в справі № 642/2858/16.
Згідно з пунктом 6 частини 1статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24 червня 2004 року споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім`ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 6 частини 1статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введено в дію з 01 травня 2019 року), встановлено, що індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Згідно з пунктом 5 частини 2статті 7 Закону індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до частин 1, 6 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання.
Разом з цим, частиною 1статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором.
За положенням п. 6 ч. 1ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIIIспоживач має право на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року № 2189-VIIIвиконавець комунальної послуги зобов`язаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, у визначенихзакономвипадках - управителів, і проводити відповідні перерахунки розміру плати за комунальні послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, несвоєчасно або неналежної якості, а також в інших випадках, визначених договором про надання комунальних послуг.
Матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_2 зверталася до КП «Харківводоканал» з заявами про зміну фактичного місця проживання; належного документального підтвердження проживання за іншою адресою у спірний період нею також подано не було.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Про деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється, зокрема, стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги.
Отже постановою, забороняється стягувати із громадян заборгованість за житлово-комунальні послуги, утворену після 24 лютого 2022 року, в тому випадку, якщо громадянин надав виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.
Матеріали справи не містять доказів, що відповідач ОСОБА_2 відноситься до тих споживачів житлово-комунальних послуг, з яких забороняється стягнення заборгованості на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206(із внесеними змінами).
Докази про те, що відповідач ОСОБА_2 надала КП «Харківводоканал» у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, до суду надані не були.
Належних та допустимих доказів, які б свідчили про ненадання чи неналежне надання підприємством послуг відповідачам, матеріали справи не містять.
Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства, суд дійшов висновку, що складений позивачем розрахунок заборгованості є обґрунтованим, доказів про погашення виниклої заборгованості та контррозрахунку відповідачами не надано.
На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги КП «Харківводоканал» про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Позивач просить визнати поважними причини пропуску позовної давності, водночас відповідно до ч. 3 ст. 267 Цивільного процесуального кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Заява про застосування позовної давності від відповідачів до суду не надходила.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 193, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківводоканал» - задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (код ЄДРПОУ 03361715, адреса: 61052, Україна, м. Харків, вул. Конторська, 90) заборгованість за послуги з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, а також абонентського обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання та водовідведення у розмірі 25 867 (двадцять п`ять тисяч вісімсот шістдесят сім) грн. 10 коп., із них:
- за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01 квітня 2016 по 31 липня 2025 у розмірі 15213 грн 86 коп;
- за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 квітня 2016 по 31 липня 2025 у розмірі 8318 грн 90 коп.
- за абонентське обслуговування за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 1125 грн 94 коп;
- за обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 631 грн 56 коп;
- за обслуговування внутрішньобудинкових систем водовідведення за період з 01.06.2022 по 31.07.2025 у сумі 576 грн 84 коп.
Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь Комунального підприємства «Харківводоканал» (код ЄДРПОУ 03361715, адреса: 61052, Україна, м. Харків, вул. Конторська, 90) сплачений судовий збір та судові витрати у розмірі 2522,40 грн., тобто по 1261,20 грн. з кожного.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.03.2026 року.

 Суддя О.В. Бородіна